Справа № 143/726/16-ц
Провадження № 22-ц/801/1866/2022
Категорія: 42
Головуючий у суді 1-ї інстанції Бойко А. В.
Доповідач:Ковальчук О. В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2022 року	Справа № 143/726/16-ц	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Ковальчука О.В.,
суддів : Якименко М. М., Берегового О. Ю.,
за участі секретаря Луцишина О. П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за матеріалами скарги  ОСОБА_1 на дії державного виконавця Катеринопільського відділу державної виконавчої служби у Звенигородському районі Черкаської області Сідоріної Юлії Сергіївни, за участю заінтересованої особи Акціонерного товариства «Укрсиббанк»,
за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 , поданою його представником – адвокатом Пілюгою Вікторією Вікторівною, на ухвалу Погребищенського районного суду Вінницької області, постановлену у цій справі 08 вересня 2022 року у м. Погребище суддею цього суду Бойком А.В.,

В С Т А Н О В И В:
У червні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Катеринопільського відділу державної виконавчої служби у Звенигородському районі Черкаської області Сідоріної Юлії Сергіївни, за участю заінтересованої особи Акціонерного товариства «Укрсиббанк» (далі – АТ «Укрсиббанк»). 
Скарга мотивована тим, що 29 липня 2016 року Погребищенським районним судом Вінницької області ухвалено рішення у справі №143/726/16-ц, яким з ОСОБА_1 стягнуто на користь АТ «УкрСиббанк» суму боргу по поверненню кредитних коштів, процентів за користування кредитом за договором про надання споживчого кредиту №11374253000 від 24 липня 2008 року в розмірі 16 394,79 доларів США та пеню за несвоєчасне погашення кредиту та процентів в розмірі 9 447,59 грн.
Постановою старшого державного виконавця Катеринопільського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сидоріної Ю.С. від 02 червня 2021 року відкрито виконавче провадження №65626304, у рамках якого постановою від 25 червня 2021 року накладено арешт на грошові кошти ОСОБА_1 , що містяться на відкритих рахунках, а також кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника.
Постановою державного виконавця у виконавчому провадженні №65626304 від 12 січня 2022 року звернено стягнення на доходи ОСОБА_1 , що отримує дохід у Комунальному підприємстві «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району» (далі – КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району») у розмірі 20% доходів. Відповідно до довідки КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району» від 14 червня 2022 року №56 за період січень-березень 2022 року нарахована заробітна плата ОСОБА_1 в розмірі 68 493,5 грн. та за виконавчим листом утримано кошти в розмірі 10 913,46 грн. 
16 лютого 2022 року адвокат Пілюга В.В. звернулась до старшого державного виконавця Катеринопільського відділу державної виконавчої служби у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сидоріної Ю.С. з заявою про зняття арешту з коштів заробітної плати ОСОБА_1 , що містяться на рахунку, відкритого в АТ КБ «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк»).
Листом від 20 червня 2022 року у задоволенні заяви було відмовлено.
У зв`язку з викладеним, представник скаржника просить суд зобов`язати старшого державного виконавця Катеринопільського відділу державної виконавчої служби у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)  Сидоріну Ю.С. скасувати арешт, що накладено на грошові кошти, які є заробітною платою, на картковому рахунку НОМЕР_1 , який відкритий в АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_1 для нарахування заробітної плати.
Ухвалою Погребищенського районного суду Вінницької області від 08 вересня 2022 року скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Катеринопільського відділу державної виконавчої служби у Звенигородському районі Черкаської області Сідоріної Ю.С., за участю заінтересованої особи Акціонерного товариства «Укрсиббанк», залишено без розгляду.
Не погодившись з ухвалою про залишення скарги на дії державного виконавця без розгляду,  ОСОБА_1 , діючи через свого представника – адвоката Пілюгу В.В., посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, в апеляційній скарзі просить оскаржувану ухвалу скасувати і постановити нове судове рішення, яким скаргу на дії державного виконавця задовольнити в повному обсязі.
У поданому на апеляційну скаргу відзиві представник АТ «Укрсиббанк» зазначив, що оскаржувану ухвалу вважає законною, а тому просить залишити її без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.    
Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін з таких підстав.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Ухвала суду першої інстанції відповідає цим вимогам.
Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
З матеріалів справи вбачається, що 29 липня 2016 року Погребищенським районним судом Вінницької області ухвалено рішення у справі №143/726/16-ц, яким з ОСОБА_1 стягнуто на користь АТ «УкрСиббанк» суму боргу по поверненню кредитних коштів, процентів за користування кредитом за договором про надання споживчого кредиту №11374253000 від 24 липня 2008 року в розмірі 16 394,79 доларів США та пеню за несвоєчасне погашення кредиту та процентів в розмірі 9 447,59 грн. 
Постановою старшого державного виконавця Катеринопільського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сидоріною Ю.С. від 02 червня 2021 року відкрито виконавче провадження №65626304 (а.с. 19).
Постановою державного виконавця від 25 червня 2021 року накладено арешт на грошові кошти ОСОБА_1 , що містяться на відкритих рахунках, а також кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника (а.с. 20).
Згідно інформації, що міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 14 липня 2021 року змінилась назва Катеринопільського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на таку – Катеринопільський відділ державної виконавчої служби у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). При цьому код ЄДРПОУ залишився незмінним.
Постановою державного виконавця у виконавчому провадженні №65626304 від 12 січня 2022 року звернено стягнення на доходи боржника, що отримує дохід у КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району» у розмірі 20% доходів (а.с. 22-23).
16 лютого 2022 року представник  ОСОБА_1 , адвокат Пілюга В.В., звернулась до старшого державного виконавця Катеринопільського відділу державної виконавчої служби у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сидоріної Ю.С. із заявою про зняття арешту з коштів заробітної плати, що містяться на рахунку, відкритому на ім`я ОСОБА_1 в АТ КБ «ПриватБанк» (а.с.33-37). 
Листом старшого державного виконавця Катеринопільського відділу державної виконавчої служби у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)  Сидоріної Ю.С. № 2640 від 20 червня 2022 року у задоволенні заяви було відмолено. Державний виконавець у цьому листі вказує, що боржник уже звертався до Катеринопільського районного суду Черкаської області (справа №698/785/21) про скасування постанови державного виконавця про арешт коштів від 25 червня 2021 року, однак рішенням Катеринопільського районного суду Черкаської області від 09 листопада 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 про зняття арешту з коштів відмовлено (а.с. 38-40).
Ст. 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Згідно з ч. 1 ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.
Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом (ч. 2 ст. 449 ЦПК України).
Ст. 123 ЦПК України встановлено, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
Згідно з ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 листопада 2020 року в справі № 466/948/19 (провадження № 61-16974св19) вказано, що «строки на подання скарги є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається у скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз`яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах. З`ясування обставин дотримання заявником процесуального строку на звернення до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, наявності клопотання про його поновлення зазначеного строку та поважних причин для його поновлення має першочергове значення, оскільки правовим наслідком недотримання встановленого законом строку звернення із скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, відсутності клопотання про поновлення зазначеного строку та поважності причин для його поновлення, є залишення скарги без розгляду та повернення її заявникові».
Аналіз наведених правових норм та практики Верховного Суду дає підстави для висновку, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (ст.126 ЦПК України).
Дія, яку оскаржує представник скаржника, була вчинена державним виконавцем 25  червня 2021 року. Скарга на дії органу примусового виконання подана представником скаржника 27 червня 2022 року, тобто з пропуском процесуального десятиденного строку на її подання.
Зі змісту скарги вбачається, що особа, яка її подала, не ставить питання про поновлення строку на оскарження дій державного виконавця. До скарги також не додано жодних доказів на підтвердження поважних причин пропуску строку оскарження дій державного виконавця та не подано окремо заяву про поновлення цього строку.
На підставі викладеного, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що, оскільки, скарга на дії органу примусового виконання подана представником скаржника 27 червня 2022 року, тому вона подана із пропуском десятиденного строку на її подання, визначеного ч. 1 ст. 449 ЦПК України, отже, вказана скарга підлягає залишенню без розгляду на підставі ч. 2 ст. 126 ЦПК України.
Наведені апелянтом доводи не відповідають  фактичним обставинам справи та ґрунтуються невірному тлумаченні норм права з огляду на таке. Зі змісту самої скарги на дії державного виконавця  вбачається, що фактично оскаржується постанова державного виконавця про накладення арешту від 25 червня 2021 року, а не лист державного виконавця від 20 червня 2022 року, яким відмовлено у скасуванні арешту, накладеного на  грошові кошти. З довідки АТ КБ «ПриватБанк» видно, що на арештований рахунок, відкритий на ім`я ОСОБА_1 , може бути зарахована  будь-яка виплата (переказ). Згідно ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець може самостійно зняти арешт  з усіх  або частин коштів на рахунку боржника у банківській установі при отриманні документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом. Рахунок на який зараховується заробітна плата, нормативно не визначений як рахунок із спеціальним режимом використання, не є таким рахункам, а є звичайним поточним рахунком та банківське законодавство не містить визначення такого виду рахунку як «зарплатний». Рахунок боржника, на кошти якого виконавцем було накладено арешт, є поточним, який використовується для зберігання коштів і здійснення різних розрахунково-касових операцій боржника, у тому числі виплати заробітної плати. Отже, на цей рахунок зараховуються та на ньому зберігаються кошти, які є не тільки заробітною платою. Зазначений рахунок не відноситься до рахунків зі спеціальним режимом використання, накладення арешту на кошти якого заборонено законом.
Відтак доводи скаржника про те, що строк звернення зі скаргою на дії державного виконавця має обраховуватись з 20 червня 2022 року, тобто, з моменту отримання листа державного виконавця, є безпідставними та суперечать наявним матеріалам справи.
Доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм процесуального права не містять посилань на такі порушення, що призвели до неправильного вирішення справи, тому, з огляду на положення ч. 2 ст. 376 ЦПК України, не можуть бути підставою для скасування рішення.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не дають підстав для висновку про незаконність чи необґрунтованість оскаржуваного судового рішення, тому відповідно до положень ст. 375 ЦПК України апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 - 384, 389 ЦПК України, суд,
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , подану його представником – адвокатом Пілюгою Вікторією Вікторівною, залишити без задоволення, а ухвалу Погребищенського районного суду Вінницької області від 08 вересня 2022 року - без змін.
Постанова набирає законної сили із дня її прийняття.
Касаційна скарга на постанову може бути подана до Верховного Суду протягом тридцяти днів із дня складання повного тексту постанови.

Головуючий                                                                 О. В. Ковальчук

Судді :                                                                 М. М. Якименко

       О. Ю. Береговий