УХВАЛА
про відкриття касаційного провадження

29 вересня 2022 року  
м. Київ
справа №340/5914/21
адміністративне провадження №К/990/24856/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., суддів Коваленко Н.В. та Шарапи В.М., перевіривши касаційну скаргу заступника керівника Кіровоградської обласної прокуратури
на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12 січня 2022 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 17 серпня 2022 року 
у справі № 340/5914/21
за позовом заступника керівника Новоукраїнської окружної прокуратури Кіровоградської області 
до Маловисківської міської ради Новоукраїнського району Кіровоградській області 
про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И В :
08 вересня 2022 року заступник керівника Кіровоградської обласної прокуратури (далі - скаржник) звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12 січня 2022 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 17 серпня 2022 року.
Як вбачається з оскаржуваних судових рішень та матеріалів касаційної скарги, предметом касаційного оскарження у цій справі є позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльність Маловисківської міської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області (далі - відповідач) щодо незвернення до органу, який здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, із заявою про взяття на облік безхазяйної нерухомої речі, а саме гідротехнічної споруди, що знаходиться в м. Мала Виска  Новоукраїнського району Кіровоградській області; зобов`язання Маловисківської міської ради Новоукраїнського району Кіровоградській області вчинити дії, спрямовані на набуття права власності на безхазяйне майно шляхом звернення із заявою до органу, який здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, про взяття на облік безхазяйної нерухомої речі, а саме гідротехнічної споруди, що знаходиться на річці Мала Вись.
08 лютого 2020 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ" від 15 січня 2020 року № 460-IX.
У зв`язку з цим, відповідно до    частин першої    та    четвертої статті 328 КАС України    учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених    цим Кодексом.
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у    частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, зокрема, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
В обґрунтування касаційної скарги скаржник зазначає, що оскаржувані судові рішення ухвалені з неправильним застосуванням норм матеріального права, зокрема, статті 23 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII (далі - Закон № 1697-VII).
Скаржник стверджує, що суди першої та апеляційної інстанцій дійшли необґрунтованого висновку про відсутність підстав для здійснення представництва інтересів держави прокурором у цій справі.
Поміж іншим, заступник керівника Кіровоградської обласної прокуратури також зазначає, що при прийнятті оскаржуваних судових рішень, суди не врахували правової позиції Великої Палати Верховного Суду, висловленої у постанові від 26 травня 2020 року у справі №912/2385/18, а також висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 05 листопада 2019 року у справі №    804/4585/18, від 12 січня 2021 року у справі №    1640/2719/18 щодо можливості здійснення прокурором процесуального представництва держави в суді.
Окрім того, скаржник також наголошує, що спір у цій справі стосується саме зобов`язання органу місцевого самоврядування вжити заходів до виникнення у нього в майбутньому речових прав на гідротехнічні споруди, які містять ознаки безхазяйного майна, та не належать підприємствам, установам і організаціям, які входять до сфери управління Державного агентства водних ресурсів України. Таким чином, з огляду на вищевикладене, скаржник звертає увагу, що Державне агентство водних ресурсів України не може бути належним позивачем у цій справі.
Таким чином, проаналізувавши підстави, на яких подано касаційну скаргу у цій справі, враховуючи суспільне значення результатів розгляду вказаної справи, що стосується, колегія суддів погоджується з необхідністю здійснити касаційний перегляд рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12 січня 2022 року та постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 17 серпня 2022 року.
Під час розгляду справи у касаційному порядку, суд здійснить перевірку правильності застосування судами першої та апеляційної інстанції положень статті 23 Закону № 1697-VII, а також необхідності врахування судами висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 26 травня 2020 року у справі №912/2385/18 та висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 05 листопада 2019 року у справі №    804/4585/18, від 12 січня 2021 року у справі №    1640/2719/18.
Наведені доводи, поміж іншим, вказують на існування обставин, передбачених пунктом першим частини четвертої статті 328 КАС України і є підставою для відкриття касаційного провадження.
Верховний Суд також зазначає, що перегляд оскаржуваних судових рішень у касаційному порядку у цій справі може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики у подібних правовідносинах.
Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.
Керуючись статтями 248, 328, 334, 335, 338, 355, 359 КАС України,
УХВАЛИВ :
1. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою заступника керівника Кіровоградської обласної прокуратури на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12 січня 2022 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 17 серпня 2022 року у справі № 340/5914/21 за позовом заступника керівника Новоукраїнської окружної прокуратури Кіровоградської області до Маловисківської міської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії.
2. Витребувати з Кіровоградського окружного адміністративного суду справу № 340/5914/21.
3. Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї матеріалів (за їх наявності) разом з ухвалою про відкриття касаційного провадження.
4. Встановити для учасників справи    десятиденний строк    з дня отримання цієї ухвали для подання до суду касаційної інстанції відзиву на касаційну скаргу (у формі, встановленій частинами першою та другою статті 338 КАС України з висловленням позиції стосовно кожної з підстав касаційного оскарження: неправильного застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права), доказів надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
5. Роз`яснити учасникам справи, що у разі не виконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу, зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству, суд, відповідно до статті 149 КАС України, може застосувати заходи процесуального примусу.
6. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя -доповідач                                                                                           Я.О. Берназюк
Судді                                                                                                              Н.В. Коваленко
                                                                                                              В.М. Шарапа