ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1170/22 Справа № 201/3788/22 	  	Суддя у 1-й інстанції - Гончаренко В. М. Суддя у 2-й інстанції - Піскун  О. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

30 вересня 2022 року                                                                м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Піскун О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника потерпілого Лисенка Станіслава Юрійовича на постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05 вересня 2022 року, стосовно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, 
       за участю:
       особи, яка притягається до 
       адміністративної відповідальності                  ОСОБА_1 
       потерпілого                                                  ОСОБА_2 
       представника потерпілого                                 Лисенка С.Ю.                

ВСТАНОВИВ:
       Зміст оскарженого судового рішення. 
       Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05 вересня 2022 року провадження стосовно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу правопорушення. 
       Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 13 червня 2022 року о 14 годині 00 хвилин, керуючи автомобілем «ЗАЗ», д/н НОМЕР_1 , при перестроюванні ліворуч в районі електроопори № 14 по вул. Запорізьке шосе, 63 в м. Дніпрі не надав переваги у русі, внаслідок чого відбулось зіткнення з попутним позаду транспортним засобом «Опель», д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався по тій смузі, на яку здійснювалось перестроювання. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 10.3 Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам.
       Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала. 
       В апеляційній скарзі представник потерпілого просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення. 
       Апеляційні вимоги обґрунтовує тим, що оскаржена постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, при цьому суд не дав належної оцінки доказам та фактичним обставинам справи. Зауважує, що саме невиконання водієм ОСОБА_1 , вимог п. 10.3 ПДР стали наслідком зіткнення автомобілів та їх пошкодження, зокрема автомобіль під керуванням ОСОБА_1 несподівано перестроївся в смугу руху по якій рухався ОСОБА_2 , чим створив йому перешкоду для руху. Також зазначає, що вина останнього підтверджується сукупністю доказів, а саме: даними протоколу, схеми місця ДТП, письмовими пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
       Позиції учасників апеляційного розгляду.
В судовому засіданні потерпілий та його представник підтримали апеляційну скаргу та з підстав, викладених у скарзі просили її задовольнити, скасувати постанову суду та винести нову, якою притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.
ОСОБА_1 заперечував проти задоволення апеляційної скарги представника потерпілого і просив залишити її без задоволення, а постанову місцевого суду без змін.
       Мотиви апеляційного суду. 
       Відповідно до змісту ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
       З аналізу ст. ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
       Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції зазначених вимог закону дотримався в повному обсязі, а доводи апеляційної скарги є необґрунтованими і спростовуються матеріалами справи. 
Так висновки суду першої інстанції, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підставі яких, може бути зроблений висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, що ставиться йому у вину є правильними та такими, що знайшли своє повне підтвердження під час апеляційного перегляду справи.
Матеріалами справи не спростовується позиція особи, яка притягається до адміністративної відповідальності відповідно до якої, він не порушував правил дорожнього руху та здійснив маневр перестроювання в безпечний спосіб, завчасно, не створюючи небезпеку для інших водіїв.
В той же час, інший водій – ОСОБА_2 , який наближався позаду, не врахував дорожню обстановку, пришвидшився та не встиг зупинитись, хоча мав достатню відстань для цього, що підтверджується довжиною гальмівного шляху, що складає 36 м. 
Як слідує з письмових пояснень водія ОСОБА_1 останній повідомляв, що перестроївся в четверту смугу руху, яка призначена для повороту ліворуч та зупинився для очікування увімкнення покажчика світлофора «зелена стрілка», яка дозволяє поворот, проте в нього в`їхав на великій швидкості автомобіль під керуванням ОСОБА_2 .
В письмових поясненнях водій ОСОБА_2 написав, що рухався по лівій смузі в яку перестроївся автомобіль Деу і він не зміг зупинитись. При цьому, не зазначав, що мав намір здійснювати поворот наліво. 
В той же час, згідно схеми місця ДТП гальмівний шлях автомобіля Опель, під керуванням ОСОБА_2 становить 36 метрів, автомобіль Деу після зіткнення зупинився на відстані 43 м 40 см. Фототаблицею зафіксовано, що ліва смуга руху призначена для повороту наліво. 
В суді першої інстанції та апеляційної інстанції водій ОСОБА_2 , надав інші пояснення та показав, що також мав намір повернути наліво на перехресті, проте пояснив, що його швидкість була приблизно 80-90 км/год. 
Суд апеляційної інстанції вважає, що показання водія ОСОБА_2 надані безпосередньо після ДТП є правдивими, а надані вже в суді підлаштовані під обставини ДТП. При цьому, суд апеляційної критично відноситься до його показань, що на швидкості приблизно 80-90 км/год., керуючи автомобілем з кузовом за типом «мікроавтобус», він хотів повернути наліво. 
Також, спростовують показання ОСОБА_2 , що маневр ОСОБА_1 для нього був несподіваним, оскільки як слідує з матеріалів справи він його побачив, як мінімум за 36 метрів.
Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що водій  ОСОБА_2 , за умови дотримання правил руху по смугам та дотримання безпечної швидкості руху в даній дорожній обстановці, мав достатню відстань для того, щоб зменшити швидкість та уникнути зіткнення, що підтверджується, зокрема і довжиною гальмівного шляху.  
Отже, при розгляді справи порушень вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення за ст. 124 КУпАП.
Постанова суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 283 КУпАП є законною, обґрунтованою і достатньо вмотивованою, неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді не встановлено, а тому підстави для її скасування та винесення нової постанови відсутні.
       Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу представника потерпілого Лисенка Станіслава Юрійовича залишити без задоволення.
Постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05 вересня 2022 року про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно  ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

            Суддя                                                                О.П. Піскун