ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2022 року 
м. Київ

справа № 160/4053/19
адміністративне провадження № К/9901/1403/20  

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
головуючого  - Бучик А.Ю.,
суддів:  Берназюка Я.О., Коваленко Н.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Норочевського Олександра Олександровича на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 10.12.2019 (колегія суддів: Головко О.В., Ясенова Т.І., Суховаров А.В.) у справі №160/4053/19 за позовом ОСОБА_1 до Новопавлівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області, третя особа - Олексенко Віталіна Федосіївна , про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, визнання протиправним та скасування рішення,
в с т а н о в и в :
В травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому  просив: визнати протиправною бездіяльність та зобов`язати Новопавлівську сільську раду Межівського району Дніпропетровської області розглянути проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства на території Новопавлівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області; визнати протиправним та скасувати рішення сорок шостої сесії сьомого скликання Новопавлівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області від 24 квітня 2019 року № 1175-46/VII "Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства та передачі її у власність громадянці Олексенко Віталіні Федосіївні ".
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.08.2019 закрито провадження у справі № 160/4053/19 в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення сорок шостої сесії сьомого скликання Новопавлівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області від 24 квітня 2019 року № 1175-46/VII "Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства та передачі її у власність громадянці Олексенко Віталіні Федосіївні " на підставі пункту 1 частини 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.08.2019  позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Новопавлівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області щодо нерозгляду заяви ОСОБА_1 від 29.03.2019 про затвердження проекту землеустрою та зобов`язання Новопавлівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області розглянути заяву ОСОБА_1 від 29.03.2019 щодо затвердження проекту землеустрою. В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 10.12.2019 рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.08.2019 в адміністративній справі № 160/4053/19 скасовано.
Провадження в адміністративній справі № 160/4053/19 закрито.
Не погоджуючись з постановою суду апеляційної інстанції, представник позивача  подав касаційну скаргу, в якій посилається на порушення судом норм процесуального права, просить її скасувати та направити справу для  продовження розгляду до суду апеляційної  інстанції.
Касаційна скарга обґрунтована тим, що суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про закриття провадження у справі, оскільки позивач оскаржує бездіяльність сільської ради щодо неприйняття рішення щодо затвердження розробленого проекту землеустрою, а тому вважає цю вимогу немайновою, та такою, що не порушує майнові права жодних осіб. Відтак вказує, що за своїм характером цей спір є публічно-правовим та підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.
Ухвалою Верховного Суду від 18.02.2022 відкрито касаційне провадження.
Відзив на касаційну скаргу не надходив. 
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає  задоволенню  з наступних підстав.
Судами встановлено, що рішенням тридцять п`ятої сесії сьомого скликання від 30.08.2018 № 888-35/VII ОСОБА_1 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтованою площею 1,0000 га із земель комунальної власності за межами населеного пункту на території Новопавлівської сільської ради.
ТОВ "Земельне право" на замовлення ОСОБА_1 було розроблено проект землеустрою № НВ-1206954322018 від 06.12.2018, земельній ділянці присвоєно кадастровий номер 1222685500:02:004:0454.
Позивач 29.03.2019 звернувся до Новопавлівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області із заявою про затвердження вищезазначеного проекту землеустрою, проте остання не була розглянута відповідачем.
Водночас 24.04.2019 Новопавлівською сільською радою Межівського району Дніпропетровської області було прийнято рішення №1175-46/VII, згідно з яким Олексенко В.Ф. надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж тієї ж самої земельної ділянки.
Рішенням сорок дев`ятої сесії сьомого скликання Новопавлівською сільською радою Межівського району Дніпропетровської області від 25.07.2019 № 1335-49/VII затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки громадянці Олексенко Віталіні Федосіївні 01.03 - для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: Дніпропетровська область, Межівський район, Новопавлівська сільська рада, кадастровий номер 1222685500:02:004:0454. Передано у власність громадянці Олексенко Віталіні Федосіївні земельну ділянку сільськогосподарського призначення загальною площею 1,0000 га, в тому числі ріллі - 1,0000 га для ведення особистого селянського господарства, із земель комунальної власності, розташованої за межами населеного пункту на території Новопавлівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області, кадастровий номер 1222685500:02:004:0454.
Вважаючи таке рішення та бездіяльність відповідача протиправними, такими, що порушують права позивача та прийняті з порушенням діючого законодавства, ОСОБА_1 звернувся до суду з відповідним позовом.
Суд першої інстанції, задовольняючи  частково позов, виходив з того, що відповідач у встановлений ЗК України строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою відповідного рішення про затвердження або відмову у затвердженні цього проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність  не ухвалив. Відтак, суд дійшов висновку, що належний спосіб захисту прав позивача є визнання протиправною бездіяльності Новопавлівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області щодо розгляду заяви ОСОБА_1 від 29.03.2019 про затвердження проекту землеустрою та зобов`язання Новопавлівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області розглянути заяву ОСОБА_1 29.03.2019 щодо затвердження проекту землеустрою. 
Суд апеляційної інстанції скасував рішення суду першої інстанції та закрив провадження у справі, виходячи з того, що земельна ділянка з кадастровим номером 1222685500:02:004:0454, на яку претендує позивач, передана у власність громадянці Олексенко Віталіні Федосіївні . Якщо в результаті прийняття рішення особа набуває речове право на земельну ділянку, то спір стосується приватноправових відносин і підлягає розгляду в порядку цивільного чи господарського судочинства залежно від суб`єктного складу сторін спору.
Колегія суддів, дослідивши спірні правовідносини, зазначає таке.
Юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: у спорах фізичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; у спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби (пункти 1 і 2 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у чинній редакції). 
Адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір (пункт 1 частини першої статті 4 КАС України).
Публічно-правовий спір - це, зокрема, спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій (пункт 2 частини першої статті 4 КАС України).
Суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).
Отже, до справ адміністративної юрисдикції процесуальний закон відніс публічно-правові спори, ознакою яких є не лише особливий суб`єктний склад, але і їх виникнення з приводу виконання чи невиконання суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій, крім спорів, для яких закон установив інший порядок судового вирішення. Ці функції суб`єкт повинен виконувати саме у тих правовідносинах, в яких виник спір.
Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин. Тоді як приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення, як правило, майнового приватного права чи інтересу. 
Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі №813/1076/17 та від 14 листопада 2018 року у справі №817/986/17.
За змістом положень ст. 122 ЗК України вирішення питань щодо передачі земельних ділянок у власність або в користування із земель державної чи комунальної власності належить до компетенції відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.
Зокрема, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або в користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.
Згідно із ч. 6, 7 ст. 118 ЗК України передача безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства здійснюється на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.
Як установлено ч. 9 ст. 118 ЗК України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність, відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.
Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду (ч. 10 ст. 118 ЗК України).
Суть спірних правовідносин полягає у оскарженні бездіяльності відповідача щодо розгляду заяви про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. 
Позивач в своєму позові не порушує питання щодо визнання за ним права власності на земельну ділянку, а заявляє вимоги про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання розглянути розроблений проект землеустрою, та ухвалити відповідне рішення, що перешкоджає йому в реалізації законодавчо закріпленого права на безоплатне отримання земельної ділянки у власність. Приватний інтерес ОСОБА_1 на час звернення до суду з цим адміністративним позовом відсутній і може виникнути лише після реалізації його права на безоплатне отримання земельної ділянки, незважаючи на право власності  громадянки Олексенко В.Ф. на цю ж ділянку.
Ураховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що виникнення спірних правовідносин обумовлено протиправною бездіяльністю відповідача при вирішенні питання, яке в силу законодавчих приписів належить до його виключної компетенції, а тому законність таких дій/рішень (бездіяльності) органу місцевого самоврядування, підлягає перевірці адміністративним судом.
Вказаний висновок відповідає  викладеному в постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.02.2019 у справі № 346/2888/16-а.
Відтак колегія суддів дійшла висновку, що постанова суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню із направленням справи для продовження розгляду.
Відповідно до ч. 1 ст. 353 КАС України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.
Судові витрати не підлягають розподілу на підставі ч. 6 ст. 139 КАС України.
Керуючись статтями 345, 349, 353, 355, 356 КАС України, Суд, -
ПОСТАНОВИВ :
Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Норочевського Олександра Олександровича задовольнити.
Постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 10.12.2019 скасувати.
Справу №160/4053/19 направити для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

Головуючий                                                                                               А. Ю. Бучик

Судді                                                                                                            Я.О. Берназюк
                                        
                                                                                                    Н.В. Коваленко