ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

26 вересня 2022 року	  м. Одеса	Справа № 916/918/22	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Принцевської Н.М.;
суддів: Діброви Г.І., Ярош А.І.;
(Південно-західний апеляційний господарський суд, м. Одеса, проспект Шевченка,29)

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу  Національного Банку України
на рішення Господарського суду Одеської області від 04.07.2022
по справі №916/918/22
за позовом Національного Банку України
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Група компаній "КОМСЕРВІС"
про стягнення 37481,97 грн.,
(суддя першої інстанції: Демешин О.А. дата та місце ухвалення рішення: 04.07.2022, Господарський суд Одеської області, м. Одеса, проспект Шевченка,29)                              
В травні 2022 року Національний банк України (далі – НБУ) звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Група компаній "КОМСЕРВІС" (далі  – ТОВ «ГК «КОМСЕРВІС») про стягнення штрафних санкцій за Договором № 103404 від 21.07.2021 у розмірі 37 481,97 грн.
В обґрунтування позову скаржник зазначав, що 07.10.2021 НБУ була здійснена перевірка виконання відповідачем умов Договору, за результатами якої виявлені порушення відповідачем умов Договору, а саме:
-охорона об`єкта, на визначених і оплачуваних Замовником 6 (шести) постах, відповідно до складеного Розрахунку, який є невід`ємною частиною договору, на час перевірки здійснювалася лише 5 (п`ятьма) працівниками виконавця, що є порушенням зобов`язань Виконавця визначених умовами договору (п. 8.1 Договору);
-під час виконання службових обов`язків з охорони Об`єкта у працівників охорони виконавця відсутнє власне посвідчення з фотокарткою, в якому зазначаються прізвище, ім`я, по-батькові особи, дата видачі і термін дії посвідчення, засвідчене підписом керівника виконавця (пункт 6.1.14 Договору).
За результатом перевірки було складено Акт від 07.10.2021, який підписано представником позивача, а представник відповідача від підпису відмовився, у зв`язку з чим Акт направлено Національним банком на офіційну електронну адресу Відповідача, однак відповіді не отримано.
Посилаючись на умови Договору та ст. 193, 173, 179, 230 Господарського кодексу України, ст. 526, 549, 626, 610, 629, 901, 978 Цивільного кодексу України позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь штрафні  санкції  у розмірі 37 481,97 грн.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 04.07.2022 по даній справі в задоволенні позову відмовлено в повному обсязі. 
В оскаржуваному рішенні місцевий господарський суд дійшов висновку, що у відповідача не виникло зобов`язань зі сплати штрафних санкцій за порушення умов договору щодо якості послуг.
Крім того, суд зазначив, що жодним пунктом цього договору і додатків до нього – не передбачено зобов`язання відповідача забезпечити охорону об`єкта 6-ми охоронниками – на кожний пост охорони по одному охороннику. Тобто, обов`язком відповідача по договору – є надання послуг з фізичної охорони об`єкта позивача згідно з Дислокацією (Додаток 1 до Договору).
Не погоджуючись з рішенням місцевого господарського суду, Національний Банк України звернувся до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Одеської області від 04.07.2022 по справі №916/918/22 скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Апелянт вважає, що рішення суду першої інстанції не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки прийнято невірним застосуванням норм матеріального та порушенням норм процесуального права, а отже наявні підстави для скасування означеного рішення.
Заявник не погоджується з висновком суду щодо відсутності в матеріалах справи доказів письмового повідомлення відповідача про виявлені під час перевірки недоліки та порушення щодо надання послуг за Договором, та невизнання відповідачем Акту, оскільки він не підписаний виконавцем або належним представником виконавця. 
Так, апелянт зазначає, що на час надсилання Товариству з обмеженою відповідальністю "Група компаній "КОМСЕРВІС" претензії, відповідачем було отримано Акт про результати перевірки від 07.10.2021.
          Апелянт звертає увагу суду, що Відповідачем у відповіді на претензію №133 не заперечувалась наявність у нього Акту про результати перевірки від 07.10.2021. Крім того, у відповіді на претензію відповідач посилався на зазначений Акт, а також не заперечував наявність у нього зазначеного Акту перевірки у відзиві на позовну заяву.
          Також, заявник зазначає, що між позивачем та відповідачем не виникало спору щодо відповідності складеного Акту перевірки стосовно затвердженої форми такого Акту в Договорі, а отже хибним є висновок суду першої інстанції щодо недоведеності відповідності доданого до матеріалів справи Акту про результати перевірки від 07.10.2021, складеного та підписаного в односторонньому порядку начальником відділу організації охоронної діяльності управління організації охорони департаменту безпеки Національного банку України Парним В.М. 
Апелянт у своїй скарзі зазначає, що відповідачем ні у відповіді на претензію, ні у відзиві на позовну заяву не зазначалось про невідповідність складеного Акту перевірки вимогам встановленої Договором форми.
На переконання позивача, судом першої інстанції порушено норми ст. 79 Господарського процесуального кодексу, та прийнято до уваги голослівні заперечення відповідача у відзиві на позов щодо необґрунтованості застосування до нього штрафних санкцій, які не підкріплені жодним доказом.
Отже, позивач вважає, що наявні всі підстави для скасування зазначеного рішення суду першої інстанції, та прийняття нового рішення про задоволення позовних вимог Національного банку України в повному обсязі. 
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 01.08.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Національного Банку України на рішення Господарського суду Одеської області від 04.07.2022 по справі №916/918/22; вирішено розглянути апеляційну скаргу Національного Банку України на рішення Господарського суду Одеської області від 04.07.2022 по справі №916/918/22 у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження; витребувано у Господарського суду Одеської області матеріали справи №916/918/22.
04.08.2022 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №916/918/22.
16.08.2022 до Південно-західного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Група компаній "КОМСЕРВІС" надійшов відзив на апеляційну скаргу Національного Банку України на рішення Господарського суду Одеської області від 04.07.2022 по справі №916/918/22.
У своєму відзиві відповідач погоджується з рішенням суду першої інстанції, вважає його вмотивованим, аргументованим та таким, що повністю відповідає вимогам законодавства. 
Так, відповідач вважає законним висновок суду першої інстанції про те, що за відсутності належним чином оформленого у відповідності до Договору Акту та доказів вручення цього Акту виконавцю (відповідачу) у останнього не виникло зобов`язань з оплати штрафних санкцій у сумі 37481,97 грн.
Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу та відзив на апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального права та дотримання норм процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції встановила наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, 21.07.2021 року між позивачем (Замовник) та відповідачем (Виконавець) укладено Договір № 103404, за умовами якого Виконавець зобов`язався надати Замовнику послуги суб`єкта охоронної діяльності з фізичної охорони об`єкта Національного банку України, розташованого за адресою: Одеська обл., м. Чорноморськ, с. Малодолинське, вул. Винокурова, 1 - 79710000-4 (далі - Послуги), згідно з Дислокацією (Додаток 1 до Договору), що є невід`ємною частиною Договору, а Замовник зобов`язався прийняти та оплатити такі Послуги.
Відповідно до умов п.2.2. послуги по Договору включають в себе: 
-здійснення фізичної охорони об`єкта охоронцями;
-здійснення пропускного та внутрішньооб`єктового режиму;
-реагування на дії, що порушують встановлений пропускний та внутрішньооб`єктовий режим і становлять потенційну загрозу майну, яке охороняється.
Відповідно до п. 3.1. Договору, Виконавець зобов`язаний надавати послуги протягом 365 днів з дати підписання Сторонами Акта про приймання під охорону Об`єкта Національного банку. Акт про приймання під охорону Об`єкта Національного банку підписаний Сторонами 16.08.2021.
Відповідно до п. 3.3. Договору час здійснення охорони Об`єкта, вид охорони та особливості несення служби, а також об`єкти охорони, визначені в Дислокації (додаток № 1 до Договору).
Пунктом 3.5. Договору передбачено, що виконавець зобов`язаний власними силами забепезпечити належні умови несення служби працівниками Охорони, зокрема: облаштувати пости охорони (пересувними приміщеннями для несення служби працівниками Охорони, обладнаними необхідними меблями); облаштувати санвузол; забезпечити пости охорони засобами обігріву, водопостачанням.
Відповідно до Дислокації, працівники Відповідача повинні здійснювати охорону Об`єкта Позивача цілодобово та з визначенням 6 (шести) постів охорони.
Умовами Договору передбачено, що Замовник (Національний банк) має право здійснювати контроль за наданням послуг працівниками Відповідача шляхом здійснення перевірок.
Підпунктом 6.2.6. пункту 6.2. договору було встановлено обов`язок Замовника (Позивача) письмово повідомляти Виконавця (відповідача) про всі виявлені недоліки та порушення щодо надання Послуг за Договором зі складанням Акту про результати перевірки виконання договірних зобов`язань за формою,  наведеною в Додатку 5 до Договору (далі - Акт про результати перевірки), що підписується уповноваженою особою Замовника та Охоронцем, який безпосередньо здійснює охорону Об`єкта або уповноваженою особою Виконавця.
Відповідно до пп. 7.1.2. п. 7.1. Договору у разі несвоєчасного надання або ненадання послуг, визначених договором, Виконавець, на вимогу Замовника, сплачує Замовнику штрафні санкції у розмірі 15 відсотків від суми загальної вартості Послуг за місяць, у якому допущено порушення, за кожен факт порушення. Факт несвоєчасного надання або ненадання Послуг зазначається у Акті про результати перевірки про результати перевірки, який складається та підписується відповідальними представниками сторін. У разі не підписання Виконавцем такого акту протягом 3(трьох) робочих днів  від дати вручення  , цей акт підписаний в односторонньому порядку Замовником, вважається визнаним Виконавцем в повному обсязі.             
Підпунктом 7.1.3. пункту 7.1. Договору встановлено, що у разі порушення зобов`язань, визначених в пунктах 3.5, 6.1.2., 6.1.4.-6.1.7., 6.1.9., 6.1.12.-6.1.14., 6.1.16. Договору або порушення умов щодо якості послуг, з Виконавця на вимогу Замовника, стягується штраф у розмірі 20% від суми загальної вартості Послуг за місяць, у якому допущено порушення, за кожен факт порушення. Факти порушення зобов`язання, визначеного в пунктах 3.5, 6.1.2., 6.1.4.-6.1.7., 6.1.9., 6.1.12.-6.1.14., 6.1.16. Договору або порушення умов Договору щодо якості Послуг зазначається у відповідному Акті про результати перевірки, який складається та підписується відповідальними представниками сторін. У разі не підписання Виконавцем такого акту протягом 3(трьох) робочих днів  від дати вручення  , цей акт підписаний в односторонньому порядку Замовником, вважається визнаним Виконавцем в повному обсязі.
Пунктом 8.1. договору передбачено, що послуги Виконавцем (Відповідачем по справі) надаються самостійно, якісно, своєчасно, у обсязі передбаченому в Додатку 1 до Договору.
Додатком №1 до Договору № 103404 на об`єкті Позивача, розташованому за адресою: Одеська обл., м.Іллічівськ, с.Малодолинське, вул..Винокурова, 1 - було встановлено кількість постів охорони – 6.
Як стверджує Позивач, 07.10.2021 ним була здійснена перевірка виконання відповідачем умов договору, за результатами якої виявлені наступні порушення:
-  охорона об`єкта, на визначених і оплачуваних Замовником 6 (шести) постах, відповідно до складеного Розрахунку, який є невід`ємною частиною договору, на час перевірки здійснювалася лише 5 (п`ятьма) працівниками Виконавця, що є порушенням зобов`язань Виконавця визначених умовами договору (п. 8.1 Договору);
-  відсутність у охоронця, під час виконання службових обов`язків з охорони Об`єкта, власного посвідчення з фотокарткою, в якому зазначаються прізвище, ім`я, по-батькові особи, дата видачі і термін дії посвідчення, засвідчене підписом керівника Виконавця (пункт 6.1.14 Договору).
За вищевказані порушення умов договору, Позивачем нараховані штрафні санкції:     
- встановлені підпунктом 7.1.3. пункту 7.1. Договору (за порушення, передбачені підпунктом 6.1.14. пункту 6.1.) в розмірі 20% від суми загальної вартості Послуг за місяць, у якому допущено порушення (37 481,97 грн.);     
- встановлені підпунктом 7.1.2. пункту 7.1. Договору (за порушення зобов`язань, передбачених п. 8.1 Договору) в розмірі 15%  від суми загальної вартості Послуг за місяць, у якому допущено порушення (16 063,70 грн.).
  Стягнення зазначених штрафних санкцій з відповідача - є предметом спору по справі.
Оцінюючи правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального права, перевіривши дотримання судом норм процесуального законодавства, в контексті встановлених обставин, апеляційний суд дійшов наступних висновків.
За положеннями ч.1, п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до п.1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно з ч. 1 ст. 628 Цивільного Кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Вимогами ст. 629 Цивільного Кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управленою стороною, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.
Зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Статтею 193 Господарського Кодексу України та статтею 526 Цивільного Кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання  відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом. (ч.ч.1, 7 ст.193 Господарського кодексу України).
Відповідно до ст.901 Цивільного Кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст.903 Цивільного кодексу України).
Згідно зі ст.  978  Цивільного кодексу України за  договором охорони  охоронець, який є суб`єктом підприємницької діяльності, зобов`язується забезпечити недоторканність особи чи майна, які охороняються. Володілець такого майна або особа, яку охороняють, зобов`язані виконувати передбачені договором правила особистої та майнової безпеки і щомісячно сплачувати охоронцю встановлену плату.
Приписами ч. 1 ст. 8 Закону України "Про  охоронну  діяльність" передбачено, що суб`єкт охоронної діяльності надає послуги з  охорони  на підставі договору, укладеного із замовником у письмовій формі відповідно до законодавства.
У ч. 1 ст. 1 Закону України "Про  охоронну  діяльність" встановлено, зокрема, що  охоронна  діяльність - надання послуг з  охорони  власності та громадян; об`єкт  охорони  - фізична особа та/або майно; суб`єкт охоронної діяльності - суб`єкт господарювання будь-якої форми власності, створений та зареєстрований на території України, що здійснює  охоронну  діяльність на підставі отриманої у встановленому порядку ліцензії;  охорона  майна - діяльність з організації та практичного здійснення заходів  охорони,  спрямованих на забезпечення недоторканності, цілісності визначених власником і належних йому будівель, споруд, територій, акваторій, транспортних засобів, валютних цінностей, цінних паперів та іншого рухомого і нерухомого майна, з метою запобігання та/або недопущення чи припинення протиправних дій щодо нього, для збереження його фізичного стану, припинення несанкціонованого власником доступу до нього та забезпечення здійснення власником цього майна всіх належних йому повноважень стосовно нього.
Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 ЦК України).
Як зазначалося раніше, 21.07.2021 між сторонам по справі було укладено Договір №103404 щодо охорони об`єкту – нерухомого майна, яке належить Позивачу.
Підпунктом 7.1.3. пункту 7.1. договору встановлено, що у разі порушення зобов`язань, визначених в пунктах 3.5, 6.1.2., 6.1.4.-6.1.7., 6.1.9., 6.1.12.-6.1.14., 6.1.16. Договору або порушення умов щодо якості послуг, з Виконавця на вимогу Замовника, стягується штраф у розмірі 20% від суми загальної вартості Послуг за місяць, у якому допущено порушення, за кожен факт порушення. Факти порушення зобов`язання, визначеного в пунктах 3.5, 6.1.2., 6.1.4.-6.1.7., 6.1.9., 6.1.12.-6.1.14., 6.1.16. Договору або порушення умов Договору щодо якості Послуг зазначається у відповідному Акті про результати перевірки, який складається та підписується відповідальними представниками сторін. У разі не підписання Виконавцем такого акту протягом 3(трьох) робочих днів  від дати вручення  , цей акт підписаний в односторонньому порядку Замовником, вважається визнаним Виконавцем в повному обсязі.
В свою чергу, підпунктом 7.1.2. пункту 7.1. договору встановлено, що у разі несвоєчасного надання або ненадання послуг, визначених договором, Виконавець, на вимогу Замовника, сплачує Замовнику штрафні санкції у розмірі 15 відсотків від суми загальної вартості Послуг за місяць, у якому допущено порушення, за кожен факт порушення. Факт несвоєчасного надання або ненадання Послуг зазначається у Акті про результати перевірки про результати перевірки, який складається та підписується відповідальними представниками сторін. У разі не підписання Виконавцем такого акту протягом 3(трьох) робочих днів  від дати вручення  , цей акт підписаний в односторонньому порядку Замовником, вважається визнаним Виконавцем в повному обсязі.             
Суд апеляційної інстанції, з огляду на наявні матеріали справи та умови укладеного Договору, погоджується з висновком місцевого господарського суду в частині того, позивачем не доведено відповідності доданого до матеріалів справи, Акту про результати перевірки від 07.10.2021, складеного та підписаного в односторонньому порядку начальником відділу організації охоронної діяльності управління організації охорони департаменту безпеки Національного банку України Парним В.М. умовам укладеного сторонами Договору, у той час, як п.6.26 Договору передбачено обов`язок Замовника зі складання Акту про результати перевірки за формою, наведеною в Додатку 5 до Договору. Натомість позивачем не надано, а матеріали справи не містять Додатко №5 до Договору.
В матеріалах справі відсутні докази письмового повідомлення відповідача про виявлені під час перевірки недоліки та порушення щодо надання Послуг за Договором, у зв`язку з чим Акт не може вважатися визнаним відповідачем, оскільки він не підписаний виконавцем або належним представником виконавця.
За відсутності доказів належного оформлення Акту у відповідності до умов Договору, а також належного повідомлення відповідача про порушення умов Договору та доказів вручення цього Акту Виконавцю (Відповідачу), суд першої інстанції цілком обґрунтовано дійшов висновку, що у відповідача не виникло зобов`язань з оплати штрафних санкцій на загальну суму 37481,97 грн.
Судовою колегією не приймаються до уваги доводи апелянта стосовно направлення претензії від 07.11.2021, оскільки зазначене не спростовує і не замінює обов`язку вручення відповідачеві Акту про виявлення недоліків, як то передбачено сторонами у Договорі. 
Крім того, судова колегія повторно звертає увагу, що підпунктом 6.2.6. пункту 6.2. Договору було встановлено обов`язок Замовника (Позивача) письмово повідомляти Виконавця (Відповідача) про всі виявлені недоліки та порушення щодо надання Послуг за Договором зі складанням Акту про результати перевірки виконання договірних зобов`язань за формою,  наведеною в Додатку 5 до Договору (далі - Акт про результати перевірки), що підписується уповноваженою особою Замовника та Охоронцем, який безпосередньо здійснює охорону Об`єкта або уповноваженою особою Виконавця.
Стосовно доводів про стягнення з відповідача штрафу в розмірі 16063,70 грн., суд зазначає, що положеннями Договору не передбачено відповідальності за порушення умов щодо якості послуг, оскільки у разі порушення зобов`язань, визначених в пунктах 3.5, 6.1.2., 6.1.4.-6.1.7., 6.1.9., 6.1.12.-6.1.14., 6.1.16. Договору  або (зокрема) порушення умов щодо якості послуг,  підпунктом 7.1.3. пункту 7.1. Договору встановлено інший розмір відповідальності, який Позивачем до стягнення не заявлявся.     
Так, Акт від 07.10.2021 не був визнаний відповідачем, оскільки за порушення умов Договору щодо якості послуг цей Акт повинен був підписати саме виконавець, а не охоронець. Також, в разі не підписання Акту протягом 3-х днів з дати вручення його виконавцю (відповідачу), вказаний Акт вважався б визнаним відповідачем. Однак, як зазначалось вище, до матеріалів справи не надано доказів вручення Товариству з обмеженою відповідальністю „Група компаній „КОМСЕРВІС” Акту від 07.10.2021 про результати перевірки виконання договірних зобов`язань за Договором від 21.07.2021 №103404.
За таких обставин, висновок суду першої інстанції про те, що у Відповідача не виникло зобов`язань зі сплати штрафних санкцій за порушення умов договору щодо якості послуг, є цілком обґрунтованим.
Стосовно доводів апеляційної скарги в частині відсутності охоронця на одному з постів, судова колегія Південно-західного апеляційного господарського суду зазначає наступне.
Так, Додатком 1 до Договору передбачено кількість постів охорони – 6. Пунктом 3.5. договору встановлено, що Виконавець (Відповідач) зобов`язаний власними силами забезпечити належні умови несення служби працівниками Охорони, зокрема: облаштувати пости охорони (пересувними приміщеннями для несення служби працівниками Охорони, обладнаними необхідними меблями; облаштувати санвузол; забезпечити пости охорони засобами обігріву, водопостачанням.
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду в частині того, що жодним пунктом укладеного між сторонами договору і додатків до нього – не передбачено зобов`язання Відповідача забезпечити охорону об`єкта 6-ми охоронниками – на кожний пост охорони по одному охороннику. Тобто, обов`язком Відповідача по договору – є надання послуг з фізичної охорони об`єкта Позивача згідно з Дислокацією (Додаток 1 до Договору).
З огляду на наявні матеріали справи, а також умови укладеного між сторонами договору, судова колегія зазначає, що кількість охоронців, якими Відповідач був зобов`язаний надавати такі послуги умовами Договору не передбачалась.
Відповідно до ст. 73   Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. (ст. ст. 76-79 ГПК України).
Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
З огляду на встановлені судом обставини, враховуючи наявні в матеріалах справи докази, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про відмову в задоволенні позовних вимог Національного Банку України про стягнення штрафних санкцій з ТОВ «ГК «КОМСЕРВІС».                      
Згідно зі ст. 17 Закону України “Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини” суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").
Доводи скаржника, що викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів не бере до уваги, оскільки вони висновків суду не спростовують та з урахуванням всіх обставин даної справи, встановлених судом, не впливають на правильність вирішення спору по суті та остаточний висновок.
За таких обставин, апеляційна скарга Національного Банку України на рішення Господарського суду Одеської області від 04.07.2022 по справі №916/918/22  задоволенню не підлягає, а рішення Господарського суду Одеської області від 04.07.2022 по справі №916/918/22 залишається без змін.
Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника апеляційної скарги.
Керуючись ст.ст.  129,  269, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд, -
          
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу апеляційну скаргу Національного Банку України на рішення Господарського суду Одеської області від 04.07.2022 по справі №916/918/22 залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Одеської області від 04.07.2022 по справі №916/918/22 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст. 286 ГПК України.

Головуючий суддя:                                                                            Н.М. Принцевська
                                                  
Судді:                                                                                                 Г.І. Діброва
                        
                                                                                        А.І. Ярош