Справа № 991/747/20
Провадження № 1-кп/991/15/20

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД 

У Х В А Л А

13 вересня 2022 року                                                                        м.Київ

Вищий антикорупційний суд колегією суддів в складі:
головуючої - судді ОСОБА_6
суддів - ОСОБА_7, ОСОБА_8,
за участю учасників кримінального провадження:
секретаря судового засідання - ОСОБА_9,
та сторін:
з боку обвинувачення: прокурора - ОСОБА_10,
з боку захисту: обвинувачених - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ( який бере участь в режимі відеоконференції), ОСОБА_5 ,
захисників - адвокатів ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15(яка бере участь в режимі відеоконференції), ОСОБА_16, ОСОБА_17;
представника потерпілого - ОСОБА_18,
у кримінальному провадженні №52017000000000889 від 20 грудня 2017 року щодо:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Одеса, громадянина України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27 ч.2 ст.28 ч.5 ст.191, ч.3 ст.27 ч.2 ст.28 ч.1 ст.366 КК України;
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився в м. Ромни Сумської області, громадянина України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.27 ч.2 ст.28 ч.5 ст.191, ч.2 ст.27 ч.2 ст.28 ч.1 ст.366 КК України;
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який народився в м. Кіровоград(м. Кропивницький), громадянина України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.27 ч.2 ст.28 ч.5 ст.191, ч.2 ст.27 ч.2 ст.28 ч.1 ст.366 КК України;
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився в м. Київ, громадянина України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.27 ч.2 ст.28 ч.5 ст.191, ч.2 ст.27 ч.2 ст.28 ч.1 ст.366 КК України;
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який народився в м. Запоріжжя, громадянина України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.27 ч.2 ст.28 ч.5 ст.191, ч.2 ст.27 ч.2 ст.28 ч.1 ст.366 КК України,
розглянувши заяву захисника обвинуваченого ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_19, про закриття кримінального провадження №52017000000000889 на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України,
установив:
01.08.2022 від захисника ОСОБА_19, який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 , надійшло клопотання про закриття кримінального провадження за № 52017000000000889 від 20.12.2017. Вказав, що 04.03.2019 ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.27 ч.2 ст.28 ч.5 ст.191, ч.2 ст.27 ч.2 ст.28 ч.1 ст.366 КК України. Постановою прокурора від 22.05.2018 матеріали кримінального провадження № 52017000000000889 були об`єднані з кримінальним провадженням № 52018000000000392, що було внесено до ЄРДР 18.04.2018 за ч.2 ст.366 КК України, тобто після введення в дію змін, внесених до ст.294 КПК України згідно Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017. Оскільки відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ст.366 КК України, були внесені до ЄРДР 18.04.2018, то за приписами статей 294, 295-1 КПК України лише слідчий суддя був уповноважений розглядати клопотання про продовження строків досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні. Однак з матеріалів кримінального провадження № 52017000000000889 вбачається, що строки досудового розслідування безпідставно продовжувались постановами заступника Генерального прокурора - керівником Спеціалізованої антикорупційної прокуратури 25.04.2019 до чотирьох місяців та 20.06.2019 до шести місяців. З огляду на відсутність відповідних клопотань сторони обвинувачення та ухвал слідчого судді про продовження строку досудового розслідування, захисник вважає, що строк досудового розслідування закінчився 04.05.2019, у зв`язку з чим просить закрити кримінальне провадження на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України. На підтвердження своєї позиції захисник послався на практику Верховного суду.
Заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до таких висновків.
Відповідно п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.
Зазначеним пунктом частину першу статті 284 КПК доповнено 03.10.2017 Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII та він підлягає застосуванню з дати набрання чинності цим Законом в частині таких змін. Так, згідно з п.4 §2 Прикінцевих положень Розділу 4 Закону № 2147-VІІІ норми п.10 ч.1 ст.284 КПК України вводяться в дію через три місяці після набрання чинності цим Законом, не мають зворотньої дії у часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін відповідно до п.7 §1 розділу 4 вказаного Закону, тобто з 16.03.2018.
Під час розгляду клопотання захисника ОСОБА_19, судом було встановлено такі факти та обставини:
-        20.12.2017 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за №52017000000000889 та розпочато досудове розслідування за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України;
-        18.04.2018 до ЄРДР за №52018000000000392 внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.366 КК України; 
-        22.05.2018 матеріали цих досудових розслідувань об`єднані в одне провадження №52017000000000889;
-        04.03.2019 в кримінальному провадженні №52017000000000889 ОСОБА_1 , ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22 та ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, в т.ч. і у вчиненні особливо тяжкого злочину (ч.5 ст.191 КК України);
-        25.04.2019 постановою заступника Генерального прокурора - керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_23 продовжено строк досудового розслідування до чотирьох місяців;
-        20.06.2019 постановою заступника Генерального прокурора - керівника САП ОСОБА_23 продовжено строк досудового розслідування до шести місяців;
-        13.08.2019 повідомлено про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів кримінального провадження;
-        23.01.2020 затверджено обвинувальний акт у кримінальному провадженні №52017000000000889;
-        24.01.2020 обвинувальний акт надійшов до Вищого антикорупційного суду.
До 15.03.2018 включно діяли норми КПК України, які регулювали питання продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні:
1)        п.2 ч.1 ст.219 КПК - досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення про підозру;
2)        п.3 ч.2 ст.219 КПК - строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 глави 24 КПК, при цьому загальний строк досудового розслідування не може перевищувати 12 місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину;
3)        п.3 ч.2 ст.294 КПК - якщо досудове розслідування злочину неможливо закінчити у строк, зазначений у п.2 ч.1 ст.219, він може бути продовжений в межах строків, встановлених п.3 ч.2 ст.219 КПК до 12 місяців Генеральним прокурором чи його заступниками;
4)        ст.296 КПК - задоволення прокурором клопотання про продовження строку досудового розслідування;
5)        ст.297 КПК - відмова прокурора у задоволенні клопотання про продовження строку досудового розслідування.
З 16.03.2018 Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 (далі - Закон №2147- VIII від 03.10.2017) було змінено норми КПК, якими регулюється питання продовження строку досудового розслідування:
1)        п.2 абз.3 ч.1 ст.219 КПК - досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення про підозру у вчиненні злочину;
2)        п.3 ч.2 ст.219 - строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 глави 24 КПК, при цьому загальний строк досудового розслідування не може перевищувати 12 місяців із дня повідомлення про підозру у вчиненні особливо тяжкого злочину;
3)        ч.3 ст.294 КПК - якщо з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину досудове розслідування неможливо закінчити у строк, зазначений в п.2 абз.3 ч.1 ст.219 КПК, він може бути продовжений в межах строку, встановленому п.3 ч.2 ст.219 КПК: до трьох місяців - заступником Генерального прокурора; до шести та дванадцяти місяців - слідчим суддею.
При цьому в п.4 параграфу 2 Прикінцеві положення Розділу 4 вказано, що підпункти 11-27, 45 пункту 7 параграфу 1 цього розділу вводяться в дію через три місяці після набрання чинності цим Законом, не мають зворотньої дії в часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені до ЄРДР після введення в дію цих змін.
Варто зауважити, що до підпунктів, яких стосується це застереження, відносяться: п.п.14 - в якому частини перша та третя ст.219 КПК викладені в новій редакції; п.п.20 - в якому статті 294 та 295 КПК викладені в новій редакції; п.п.21 - яким виключено статті 296 та 297 КПК; п.п.22 - яким доповнено главу 24 статтею 296-1 КПК.
З викладеного висновується, що до кримінальних проваджень, відомості про які вносяться до ЄРДР після введення в дію цих змін, застосовуються у новій редакції ч.1 та ч.3 ст.219, ст.294 та ст.295, а також ст.297-1 КПК, яка доповнила главу 24, і не можуть бути застосовані ст.294 та ст.295 КПК, які були виключені.
Також Розділом 6 Прикінцевих положень Закону України №2147- VIII від 03.10.2017 визначено, що цей Закон набирає чинності з дня початку роботи Верховного Суду, визначеного рішенням його Пленуму відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів", опублікованим у газеті "Голос України".
Отже, в даному випадку, з одного боку, до кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, відомості про яке було внесено до ЄРДР 20.12.2017, не можуть застосовуватись п.п.14,20,21,22, про які йшла мова вище, а з іншого боку, на час прийняття рішення керівником САП ОСОБА_24 про продовження строку досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні набули чинності положення норм КПК України, які визначали, що строк досудового розслідування може бути продовженим слідчим суддею. І, на думку захисника ОСОБА_19, саме ці норми повинні бути застосовані відповідно до вимог ст.5 КПК України, яка визначає дію КПК в часі.
До внесення змін до КПК України, які набрали чинності з 16.03.2018, строк досудового розслідування розпочинався з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, а починаючи з 16.03.2018 - строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР до дня звернення до суду з обвинувальним актом. При цьому, ч.1 ст.219 КПК розрізняє строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР до дня повідомлення про підозру, та строк, протягом якого досудове розслідування повинно бути закінчено з дня повідомлення особі про підозру, які відповідно до застережень застосовуються до справ, відомості про які внесено до ЄРДР після введення в дію цих змін.
Також, необхідно зауважити, що відповідно до ч.2 ст.5 КПК України допустимість доказів визначається положеннями КПК, які були чинними на момент їх отримання, отже Кримінальний процесуальний кодекс України допускає випадки, коли застосовуються норми права, які вже не чинні на момент прийняття рішення, передбаченого положеннями КПК.
Стаття 58 Конституції України визначає, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
У Рішенні Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року N 1-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначено, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що при прийнятті Закону України №2147- VIII від 03.10.2017 законодавцем в Розділі 4 Прикінцевих положень та в Розділі 6 Прикінцевих положень було визначено порядок застосування змін до КПК України окремо для справ, відомості про кримінальне правопорушення яких були внесені до ЄРДР до введення в дію цих змін, та окремо для справ, відомості про які були внесені до ЄРДР після введення в дію змін.
Також цими змінами не було пом`якшено чи скасовано кримінальну відповідальність осіб.
Тому продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №52017000000000889 заступником Генерального прокурора - керівником САП ОСОБА_24 відповідало умовам, які були визначені Розділом 4 Прикінцевих положень та Розділом 6 Прикінцевих положень Закону України №2147- VIII від 03.10.2017, оскільки такі рішення приймались у справі, у якій відомості про кримінальне правопорушення були внесені до ЄРДР до введення в дію таких змін, входило до його повноважень, тобто було здійснено уповноваженим суб`єктом, та було продовжено в межах строків, визначених КПК України. 
Також, необхідно звернути увагу на те, що відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.366 КК України, було внесено до ЄРДР після 16.03.2018. Тобто, до цього кримінального провадження мають застосовуватись зміни, про які йшла мова вище, у випадку здійснення досудового розслідування тільки щодо цього кримінального правопорушення. 
За змістом пункту 5 ч.1 ст.3 КПК України досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що також зазначено в ч.2 ст.214 КПК України.
Оскільки матеріали досудових розслідувань у цих двох кримінальних провадженнях були об`єднані 22.05.2018, то відповідно до п.1 ч.4 ст.219 КПК загальний строк досудового розслідування має визначатись шляхом поглинення меншого строку більшим. 
За змістом ч.2 ст.219 КПК України (в редакції, яка діяла до 16.03.2018 та після внесення змін до цієї статі) загальний строк досудового розслідування не може перевищувати: шести місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості (п.2) та дванадцяти місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину (п.3). 
Отже, враховуючи, що злочин, передбачений ч.5 ст.191 КК України, є особливо тяжким злочином, а злочин, передбачений ч.2 ст.366 КК України, є нетяжким злочином, то загальний строк досудового розслідування, після поглинення меншого строку більшим, буде становити 12 місяців із дня повідомлення про підозру у вчиненні особливо тяжкого злочину.
Оскільки 20.12.2017 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №52017000000000889 було внесено відомості про кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, тобто до 16.03.2018, суд вважає, що до цього кримінального провадження п.10 ч.1 ст.284 КПК України не може бути застосовним з мотивів, що викладені в цій ухвалі вище. 
Щодо посилання адвоката ОСОБА_19 на судову практику Касаційного кримінального суду Верховного Суду, яка має бути врахована колегією суддів при вирішенні питання про закриття кримінального провадження №52017000000000889 від 20.12.2017, то необхідно зазначити таке.
Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права (ч.6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»). 
Вимоги до постанови суду касаційної інстанції викладені в ст.442 КПК України.
За змістом ч.4 ст.442 КПК України у постанові палати, об`єднаної палати, Великої Палати Верховного Суду має міститись висновок про те, як саме повинна застосовуватися норма права, із застосуванням якої не погодилася колегія суддів або палата, об`єднана палата, що передала справу відповідно на розгляд палати, об`єднаної палати, ВП ВС.
Отже, тільки в постановах палати, об`єднаної палати чи Великої Палати Верховного Суду можуть міститись висновки про те, як саме повинна застосовуватись норма права, які мають враховуватись судами при застосуванні таких норм права.
Рішення суду в кримінальному процесі повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права та має бути законним, обґрунтованим і мотивованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України, а вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення. Тобто, процесуальний закон вимагає від суду належного обґрунтування прийнятого ним рішення.
Адвокат ОСОБА_17 посилається на постанови колегій суддів ККС ВС, які не містять і не можуть містити висновків про застосування норм права, тому суд вважає, що викладене в цих постановах обґрунтування ухвалених рішень стосуються виключно конкретних обставин справи, які досліджувались судом касаційної інстанції під час розгляду касаційних скарг.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для закриття кримінального провадження №52017000000000889 від 20.12.2017 на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України.
Керуючись ст.ст. 219, 294, 372, 376 КПК України, суд -
постановив:
Відмовити в задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_19, про закриття кримінального провадження №52017000000000889 на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст.392 КПК України. 
Головуюча: ОСОБА_25
Судді: ОСОБА_26
ОСОБА_27