УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №935/2493/21 Головуючий у 1-й інст. Василенко Р. О. 
Категорія 31 Доповідач Талько О. Б. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2022 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді:         Талько О.Б., 
суддів:                         Шевчук А.М., Коломієць О.С.,
за участю секретаря     Франчука В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № № 935/2493/21 за позовом  ОСОБА_1 , який діє в інтересах  ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , треті особи - приватний нотаріус Коростишівського нотаріального округу Мошковська Зоя Іванівна та ОСОБА_4 ,  про визнання договору дарування недійсним і скасування державної реєстрації права власності, за апеляційною скаргою  ОСОБА_3 на рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 10 грудня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Василенка Р.О.,  

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2021 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що є потерпілим у кримінальному провадженні №12017060190000784. Вироком Коростишівського районного суду Житомирської області від 20 жовтня 2021 року ОСОБА_3 та ОСОБА_5 визнано винними у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.2 ст.127 КК України та стягнуто з них на його користь в рівних частках 11667 грн. матеріальних збитків та 100000 грн. моральної шкоди.
        ОСОБА_3 не сплатив зазначені кошти у добровільному порядку та з метою ухилення від виконання вироку суду й відшкодування збитків уклав фіктивний договір дарування, згідно з яким подарував своїй дружині Ѕ частину житлового будинку та земельної ділянки, які розташовані в АДРЕСА_1 .
       Враховуючи вищезазначене, позивач просив визнати недійсним договір дарування Ѕ частини житлового будинку та земельної ділянки, які розташовані в АДРЕСА_1 , укладений 14 серпня 2021 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 і посвідчений приватним нотаріусом Коростишівського районного нотаріального округу Мошковською З.І.
       Окрім того, просив скасувати державну реєстрацію права власності на зазначене нерухоме майно та рішення приватного нотаріуса Коростишівського районного нотаріального округу Мошковської З.І. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 14 серпня 2021 року №59843557.
       Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 10 грудня 2021 року позовні вимоги задоволено.
       Визнано недійсним договір дарування Ѕ частини житлового будинку та земельної ділянки, які розташовані в АДРЕСА_1 , укладений 14 серпня 2021 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Коростишівського районного нотаріального округу Мошковською З.І.
       Скасовано рішення приватного нотаріуса Коростишівського районного нотаріального округу Мошковської З.І. від 14 серпня 2021 року №59843557 про державну реєстрацію права власності.
       Вирішено питання про розподіл судових витрат між сторонами.
       В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.
       На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що на підставі договору дарування, укладеного 14 серпня 2021 року між ним та його дружиною ОСОБА_4 , подарував останній 27/100 частин житлового будинку та Ѕ частину земельної ділянки, які розташовані в АДРЕСА_1 . Договір дарування Ѕ частини вказаного житлового будинку не укладався. Отже, суд визнав недійсним неукладений договір.
       Звертає увагу на ту обставину, що загальний розмір коштів, які підлягають стягненню з нього на користь позивача на підставі вироку суду, становить 55833 грн. 50 коп., що в силу положень статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» виключає можливість звернення стягнення на єдине житло боржника та покладає на виконавця обов`язок вживати заходів для виконання рішення за рахунок іншого майна боржника. Таким чином, задоволення позовних вимог ОСОБА_2 не сприятиме виконанню вироку суду й не матиме для нього жодних правових наслідків.
       Також ОСОБА_3 вказує, що позивач не є стороною спірного договору й відчуження цього нерухомого майна на користь дружини не порушує його права.
       Умови договору дарування були повністю виконані ним та його дружиною, що беззаперечно вказує на відсутність ознак фіктивності та реальне настання наслідків цього правочину. У свою чергу, позивачем не надано належних та допустимих доказів наявності умислу учасників спірного договору на фіктивний перехід права власності на вказане нерухоме майно.
       Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 17 травня 2022 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, залучено ОСОБА_4 .
       Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.
       В судовому засіданні встановлено, що вироком Коростишівського районного суду Житомирської області від 20 жовтня 2020 року ОСОБА_3 та ОСОБА_5 визнано винними у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.2 ст.127 КК України, та стягнуто з них на користь ОСОБА_2 в рівних частках 11667 грн. матеріальних збитків та 100000 грн. моральної шкоди.
       Виконавчий лист про стягнення з відповідача на користь ОСОБА_2 вказаних грошових коштів із 30 серпня 2021 року перебуває на примусовому виконанні у Коростишівському відділі державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області.
       Судом також встановлено, що 14 серпня 2021 року між відповідачем та його дружиною ОСОБА_4 укладено договір дарування, згідно з яким ОСОБА_3 подарував дружині 27/100 часток житлового будинку та Ѕ частину земельної ділянки площею 0,0981 га ( кадастровий номер 1822510100:01:016:0139), які розташовані в АДРЕСА_1 .
       Відповідно до положень частини 1 статті 203 ЦПК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
       Частиною 5 цієї норми також передбачено, що правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
       Згідно з частиною 1 статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
       У частині 1 статті 234 ЦК України також зазначено, що фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином.
       Фіктивний правочин визнається судом недійсним ( частина 2 статті 234 ЦК України).
       Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції залишив поза увагою ту обставину, що у справі про визнання недійсним правочину в якості відповідачів мають залучатися всі сторони правочину - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Остання, набувши право власності на вказане нерухоме майно, не була залучена до участі у справі в якості відповідача. 
       Колегія суддів враховує, що права, визначені ЦПК України для третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, і відповідача є різними за своїм значенням та правовими наслідками й впливом на процес. Права відповідача значно ширші прав третьої особи. 
       Питання про залучення належного співвідповідача судом не вирішувалось, оскільки таке клопотання позивач не заявляв.
       Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Разом з тим установлення належності відповідачів й обгрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. 
       Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача (або залучення інших співвідповідачів в окремих справах, враховуючи характер спірних правовідносин), суд повинен відмовити у задоволенні позову.
       Таким чином, враховуючи ту обставину, що ОСОБА_4 не була залучена до участі у справі в якості відповідача, у задоволенні позовних вимог слід відмовити.
       За таких обставин, рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення,- про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 259,268,367,374,376,381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

       Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.
Рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 10 грудня 2021 року, скасувати та ухвалити нове судове рішення.
Відмовити у задоволенні позову  ОСОБА_2 до ОСОБА_3   про визнання договору дарування недійсним і скасування державної реєстрації права власності.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді: