Справа № 464/706/22                                Головуючий у 1 інстанції: Шашуріна Г.О. 
Провадження № 22-ц/811/2100/22                        Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

15 грудня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:
судді-доповідача: Левика Я.А.,
суддів: Крайник Н.П., Шандри М.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Сихівського районного суду м. Львова в складі судді Шашуріної Г.О. від 03 червня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, -

в с т а н о в и л а : 

       рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 03 червня 2022 року позов задоволено частково.
Вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 6 000 грн., але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09 лютого 2022 року і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 324 гривень.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 227,5 гривень.
Дане рішення оскаржила ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 .
В апеляційній скарзі просить скасувати рішення суду першої інстанції по справі та ухвалити нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 3 000 грн щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та зобов`язати орган виконавчої служби здійснити відповідний перерахунок по аліментах.
Зазначає, що відповідач не був повідомлений про дату та час судових засідань, які відбувались по справі, жодного процесуального документу від суду першої інстанції не отримував. Суд першої інстанції розглянув справу за відсутності відповідача, якому не було надіслано судом ухвали про відкриття та інших процесуальних документів. Зазначає, що при винесенні оскаржуваного рішення судом першої інстанції не з`ясовано та не враховано: стан здоров`я відповідача, а саме - відповідач є інвалідом третьої групи та потребує періодичного лікування в стаціонарі; наявність іншої дитини у відповідача; матеріальний стан відповідача, який через війну в Україні різко знизився порівняно з тим періодом, який вказала позивачка в своїй позовній заяві. Вказує, що відповідачу не належать на праві власності корпоративні права в ПП «Маберт Сталь», як про це зазначає позивач, а відповідно і не володіє частками в статутному капіталі, оскільки вийшов з числа засновників цього підприємства та уступив свою частку в ньому ще у 2008 році. Звертає увагу на те, що у відповідача відсутнє нерухоме майно, про наявність якого зазначає позивач, оскільки відповідач 30.10.2020 року подарував своїй сестрі - ОСОБА_5 належну йому частку квартири, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 відповідно, відповідач за вказаною адресою не проживає і позивачці було відомо про цей факт. Додатково повідомляє, що земельна ділянка 4623685100:04:000:0374, що знаходиться на території Пасіки-Зубрицькі, на яку покликалась позивач, як на один з видів доходів при визначенні розміру аліментів, є подарунком сестри відповідача, подарованим нею 30.10.2020 року. Також вказує на те, що відповідач бере активну участь у житті, спілкуванні та вихованні дитини - ОСОБА_4 , проводить з нею дозвілля та свята, бере її на спільний відпочинок з своєю новою сім`єю, відповідач постійно піклується про матеріальний стан дитини - ОСОБА_4 , зокрема: кожного місяця на відкритий рахунок дитини в Monobank, він перераховує 2000,00 грн, як аліменти, зокрема за період з липня 2021 року по серпень 2022 року перерахована сума становить 22 150, 00 грн., а також на відкритий рахунок в Monobank її матері - позивачки, теж як аліменти на утримання дитини в сумі 24 000, 00 грн за період з серпня 2021 року по липень 2022 року. також, відповідач ініціював та оплатив оформлення закордонного паспорта доньки, відкрив дитячу банківську картку в Monobank та прив`язав її до свого рахунку з метою навчити дитину фінансової грамотності, щомісяця оплачує дитині мобільний зв`язок, оскільки її номер телефону прив`язано до телефону відповідача, забезпечив дитину необхідними гаджетами: телефон Apple iPhone, планшет Apple iPad, навушники Apple AirPods, сігвей, велосипеди та ін., постійно купує доньці одяг, сумки, чемодани та ін. побутові речі, оплачує гуртки, табори, фотосесії, участь в конкурсах краси, зйомки, а також купив дитині собаку породи Чіхуахуа. Також слід зазначити, що відповідач застрахував життя та здоров`я дитини по накопичувальній системі MetLife та щорічно сплачує за неї близько 10 тисяч грн. Однак, суд першої інстанції не з`ясував та не враховував при винесенні оскаржуваного рішення міру участі позивача та відповідача зокрема у матеріальному утриманні їх спільної доньки, чи є рівними такі витрати позивача та відповідача в даній обставині справи. В матеріалах справи відсутні докази розміру доходів позивачки, а також докази того, що численні витрати на дитину на які покликається позивач в позовній заяві здійснені за рахунок саме її коштів.
Відповідно до ст. 368, ч.1 ст. 369 ЦПК України, розгляд справи проводився без повідомлення учасників справи.
Клопотання ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 від 01.11.2022 року про проведення розгляду справи з повідомленням (викликом) сторін, колегія суддів вважала необґрунтованим та таким, що до задоволення не підлягає.
Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи, у такому випадку судове засідання не проводиться.
Згідно вимог ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов: 1) предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.
Клопотання представника відповідача про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін не підлягає задоволенню, оскільки характер спірних правовідносин та предмет доказування у даній справі не вимагає проведення судового засідання з повідомленням учасників справи.   
Окрім цього, клопотання представника відповідача не містять деталізованих обґрунтувань щодо проведення судового засідання за участі сторін, а стороною відповідача звернуто увагу на конкретні обставини в апеляційній скарзі, письмових поясненнях які, на думку відповідача, слід дослідити суду.
Те, що процедура письмового провадження не суперечить, окрім вимог чинного ЦПК України, також і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, вбачається із рішення Європейського суду з прав людини Лавренов проти України від 16 січня 2018 року (Заява №51924/14), зокрема пунктів 9-11 вказаного рішення.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи учасників справи в межах мотивів позовної заяви, заяви про уточнення позовних вимог, апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, письмових пояснень, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.
       Із змісту оскаржуваного рішення вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ст. ст.   12, 13, 82, 141, 206, 258, 259, 263-265, 273 ЦПК України, ст.51 Конституції України, 79,141,150 181, 182,180,191 Сімейного кодексу України та задовольняючи частково позовні вимоги, виходив з того, що позивач та відповідач є батьками малолітньої доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що 18 лютого 2009 року складено відповідний актовий запис № 959, що підтверджується, свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданого Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції 18 лютого 2009 року. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Франківського районного суду м.Львова від 05 квітня 2017 року. Відповідно до довідки з місця проживання про склад сім`ї і реєстрації № 27, виданої 15 грудня 2021 року ОСББ «КНЯЖНА-7» дитина проживає з матір`ю, за адресою: АДРЕСА_2 . Суд при ухваленні рішення виходив з того, що звертаючись до суду із позовом про стягнення аліментів на дитину віком 13 років, позивач покликається про достатній дохід відповідача, який може сплачувати аліменти у сумі 26 180 та наявність у нього нерухомості, проте вона, скориставшись професійною правничою допомогою адвоката, не обґрунтувала та не надала жодних доказів, що є її процесуальним обов`язком, згідно із ст.ст.12, 81 ЦПК України, у підтвердження визначених ст.182 СК України, про стан здоров`я та матеріальне становище дитини, не надала жодних доказів щодо її працевлаштування та доходу, проте надано безліч квитанцій про оплату комунальних послуг. При цьому, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.4 ст.12 ЦПК України), а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст.81 ЦПК України). Однак ураховуючи однозначну необхідність у витратах на гармонійний розвиток дитини до її повноліття, рівність батьків у матеріальному утриманні, ураховуючи матеріальне становище відповідача та виходячи із засад справедливості, добросовісності і розумності сімейного законодавства (ч.9 ст.7 СК України), з відповідача слід стягувати аліменти на користь позивача на утримання їх малолітньої дитини у розмірі 6 000 грн щомісячно. Указаний розмір не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачем не доведено належними та допустимими доказами підстав для стягнення аліментів в іншому розмірі. Покладення обов`язку матеріально забезпечувати неповнолітню дитину винятково на батька є порушенням норм закону. Отже, позов підлягає частковому задоволенню.
Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції зроблені без повного та всебічного з`ясування всіх обставин, що мають значення для справи; обставини, які суд вважав встановленими лише частково відповідають обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону, а тому рішення суду підлягає зміні.
9.02.2022 року ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , у якому, з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просила:
- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі у розмірі 26 180, 00 грн. щомісячно з індексацією відповідно до вимог чинного законодавства України.
       - стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 понесені судові витрати, пов`язані із наданням професійної правничої допомоги в сумі 14500 грн.
В обґрунтування позову покликалася на те, що Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції 01 серпня 2008 року, між ОСОБА_3  та відповідачем  ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб, актовий запис № 1739.Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 05.04.2017 року у цивільній справі № 465/266/17 позов ОСОБА_2  до ОСОБА_3  про розірвання шлюбу задоволено. Зазначене судове рішення сторонами не було оскаржене та набрало законної сили. Під час шлюбу у сторін народилась донька ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Свідоцтвом про народження, виданим Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції від 18 лютого 2009 року.Донька сторін проживає з позивачкою за адресою:  АДРЕСА_3 , що підтверджується Довідкою з місця проживання та склад сім`ї і реєстрації № 27 від 15.12.2021 року, виданою ОСББ «Княжа -7». Вказує, щона виконання своїх обов`язків щодо утримання спільної з відповідачем дитини, вона щомісяця несе значні витрати на житло, харчування, одяг, заняття англійською мовою, відвідування розвиваючих занять з моделінгу, дозвілля, транспорт, мобільний зв`язок та інше.Так, з доданого до позовної заяви Розрахунку витрат на оплату житлово- комунальних послуг вбачається, що її щомісячні витрати лише на оплату житлово- комунальних послуг, кабельного телебачення та Інтернету, що необхідні для забезпечення потреб дитини в житлі, інтелектуального, культурного і духовного розвитку становлять в середньому 2714,95 грн. Відповідні витрати підтверджуються копіями квитанцій доданих до позовної заяви.Також вказує, що нею щомісячно несуться витрати на навчання доньки, а саме додаткові заняття з англійської мови, на які вона витрачаю 2000 - 2250, що стверджується відповіддю від 15.12.2021 р. на адвокатський запит від 03.12.2021.Окрім того, донька відвідує розвиваючі заняття з моделінгу у фізичної особи- підприємця ОСОБА_7 , у зв`язку з чим вона щомісяця несе витрати в сумі 850,00 грн., що підтверджується довідкою від 23.12.2021 року.Окрім вищенаведених витрат, для забезпечення фізичного, інтелектуального, духовного та соціального розвитку спільної з відповідачем дитини, нею щомісяця здійснюються наступні витрати:на харчування в середньому 6000,00 гривень;на купівлю одягу в середньому 3000,00 гривень;на придбання засобів гігієни, прибирання, миття посуду та догляду в середньому 800,00 гривень;кишенькові витрати дитини (проїзд на громадському транспорті, розвиваючих ігор, у тому числі цифрових, придбання солодощів та інше) в середньому 1500,00 гривень;дозвілля дитини (придбання книжок, відвідування кінотеатрів, розвиваючо-розважальних заходів та інше) 1500,00 гривень;медичне обслуговування (планові відвідування стоматолога) в середньому, з розрахунку на місяць 300,00 гривень.Таким чином, враховуючи вищенаведений розрахунок, нею щомісяця для забезпечення належного фізичного, інтелектуального, духовного, психічного та соціального розвитку дитини здійснюються витрати в загальній сумі близько 19000,00 гривень. Так,  ОСОБА_2  має у приватній власності два автомобілі іноземного виробництва, один з яких преміум-класу AUDI Q-7, 2011 року випуску, інший - OPEL VIVARO, 2007 року випуску, які були придбані відповідачем впродовж останніх двох років, що підтверджується відповіддю РСЦ ГСЦ МВС у Львівській області від 09.12.2021 року № 31/13-Р272/Аз на адвокатський запит від 03.12.2021. Вказує, що  ОСОБА_2  зареєстрований як фізична особа-підприємець та має у власності корпоративні права Приватного підприємства «МАБЕРТ СТАЛЬ», володіє часткою в статутному капіталі вищевказаної юридичної особи в розмірі 10000,00 гри., що підтверджується інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.Окрім того, у власності відповідача перебуває нерухоме майно, а саме:земельна ділянка, нежитлове приміщення.Також відповідач має у користуванні квартиру, де зареєстроване місце його проживання.Крім того,  ОСОБА_2  досить часто здійснює поїздки за кордон, як для проведення відпочинку на дорогих іноземних курортах, так і в інших цілях.Вищезазначене свідчить про наявність у відповідача значних доходів, які дозволяють йому сплачувати аліменти на утримання дитини на належному рівні.
За ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття
Згідно ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. У разі виїзду одного з батьків за кордон на постійне проживання у державу, з якою Україна не має договору про надання правової допомоги, аліменти стягуються в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо після виконання аліментних зобов`язань згідно з частиною четвертою цієї статті один з батьків не виїхав на постійне проживання у державу, з якою Україна не має договорів про правову допомогу, та залишився або повернувся для постійного проживання в Україну, порядок стягнення аліментів з урахуванням сплаченої суми встановлюється законодавством. Якщо після набрання рішенням суду законної сили, згідно з яким з одного із батьків стягуються аліменти, він виїжджає для постійного проживання у державу, з якою Україна не має договору про правову допомогу, з нього за рішенням суду до його виїзду за межі України може бути стягнуто аліменти за весь період до досягнення дитиною повноліття. Якщо після набрання законної сили рішенням суду про сплату аліментів за весь період до досягнення дитиною повноліття особа, з якої стягуються аліменти, продовжує постійно проживати в Україні або повертається в Україну для постійного проживання та змінюються обставини, які вплинули на визначення розміру аліментів, у судовому порядку може бути встановлено періодичне стягнення аліментів з урахуванням сплаченої суми. Якщо місце проживання чи перебування батьків невідоме, або вони ухиляються від сплати аліментів, або не мають можливості утримувати дитину, дитині призначається тимчасова державна допомога з урахуванням матеріального стану сім`ї, у якій виховується дитина. Виплата тимчасової державної допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок призначення та виплати тимчасової державної допомоги, її розмір визначається Кабінетом Міністрів України. Роботу щодо призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, організовує центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері усиновлення та захисту прав дітей. Суми наданої дитині тимчасової державної допомоги підлягають стягненню з платника аліментів до Державного бюджету України у судовому порядку.
Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:
1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;
2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;
3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;
3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;
4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. 
Стаття 184 СК України передбачає, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Також, відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. У разі виїзду одного з батьків на постійне проживання в державу, з якою Україна не має договору про правову допомогу, аліменти стягуються відповідно до вимог частин 5 - 7 ст. 181 СК. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. N 606-XIV "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Порядок стягнення аліментів визначено у ст. 74 Закону "Про виконавче провадження", а також у статтях 194 - 197, 274 СК.
Як вбачається із матеріалів справи та сторонами не оспорено та не спростовано, - сторони є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що 18 лютого 2009 року складено відповідний актовий запис № 959, що підтверджується, свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданого Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції 18 лютого 2009 року.
Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 01 серпня 2008 року, який розірвано рішенням Франківського районного суду м.Львова від 5 квітня 2017 року.
Відповідно до довідки з місця проживання про склад сім`ї і реєстрації № 27, виданої 15 грудня 2021 року ОСББ «КНЯЖНА-7» дитина проживає з матір`ю, за адресою: АДРЕСА_2 .
Згідно довідки ФОП ОСОБА_7 №1 від 23.12.2021 року ОСОБА_4 відвідувала заняття з моделінгу у ФОП ОСОБА_8 в період з лютого 2021 року до травня 2021 року та з вересня 2021 року до грудня 2021 року. Розмір щомісячного внеску за відвідування занять, що сплачувався матір`ю дитини ОСОБА_3 становить 850 грн. Разом протягом 2021 року сплачено 6800 грн.
Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_2 з 16.06.2007 року зареєстрований фізичною особою-підприємцем (Т.1 а.с.113).
Згідно відповіді РСЦ ГСЦ МВС у Львівській області від 09.12.2021 року, станом на 09.12.2021 року на ОСОБА_2 зареєстровані наступні транспортні засоби: 05.09.2019 року в територіальному сервісному центрі №4641 РСЦ МВС у Львівській області зареєстрований автомобіль OPEL VIVARO, 2007 р.в. та 04.02.2021 року зареєстрований автомобіль AUDI Q7, 2011 р.в. (Т.1 а.с. 121-122).
Згідно відповіді на запит, ОСОБА_4 відвідувала заняття з англійської мови у 10, 11, 12-му місяцях 2021 року. Вартість одного заняття становить 250 грн. (Т1. а.с. 124). 
Згідно пенсійного посвідчення № НОМЕР_2 , ОСОБА_2 є особою з інвалідністю третьої групи (Т.2 а.с.29).
Рядом медичних доказів підтверджено, що відповідач ОСОБА_2 потребує періодичного лікування (Т2 а.с. 30-34, Т3 а.с.45).
Крім цього, 21 жовтня 2021 року ОСОБА_2 уклав шлюб з ОСОБА_9 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (Т2 а.с. 36).
ІНФОРМАЦІЯ_3 у відповідача ОСОБА_2 у іншому шлюбі народилася донька ОСОБА_10 , що підтверджується свідоцтвом про народження (Т.2 а.с. 35).
Дружина відповідача ОСОБА_11 перебувала у декретній відпустці у зв`язку з вагітністю та пологами з 22.02.2022 року по 27.06.2022 року та у зв`язку із ускладненням після пологів з 28.06.2022 року по 11.07.2022 року, що підтверджується копіями наказів ПП «Технозахист» (Т.2 а.с.25, 27).
Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ОСОБА_2 належить на праві власності земельна ділянка площею 0,099 га та нежитлові приміщення площею 34,3 кв.м. на АДРЕСА_4 (Т.1 а.с.114-117).
Відповідач вказує на те, що бере активну участь у житті, спілкуванні та вихованні дитини - ОСОБА_4 , проводить з нею дозвілля та свята, бере її на спільний відпочинок з своєю новою сім`єю, що підтверджується рядом фотографій та чеків про оплачу спільного відпочинку чого позивачка фактично не оспорювала та не спростувала (Т2 а.с. 39-61, 63, 47).
Також, відповідач ініціював та оплатив оформлення закордонного паспорта доньки, забезпечив дитину гаджетами: телефон Apple iPhone, планшет Apple iPad, навушники Apple AirPods, сігвей, велосипеди та ін., постійно купує доньці одяг, сумки, валізи та ін. побутові речі, оплачує гуртки, табори, фотосесії, участь в конкурсах краси, зйомки, а також купив дитині собаку, що підтверджується рядом чеків та ін.. документів, чого знову ж не заперечувала та не спростувала позивачка (Т.2 ас.65-67, 78-79, 82,83).
Також, відповідач застрахував життя та здоров`я дитини по накопичувальній системі MetLife (Т2 а.с.68-71).
Окрім цього, відповідач відкрив дитячу банківську картку в Monobank та прив`язав її до свого рахунку, щомісяця оплачує дитині мобільний зв`язок, оскільки її номер телефону прив`язано до телефону відповідача. Також, кожного місяця на відкритий рахунок дитини в Monobank, відповідач перераховує 2000,00 грн., як аліменти, зокрема за період з липня 2021 року по серпень 2022 року перерахована сума становить 22150, 00 грн., а також на відкритий рахунок в Monobank її матері - позивачки, теж як аліменти на утримання дитини в сумі 24 000, 00 грн. за період з серпня 2021 року по липень 2022 року (Т2 а.с. 84-120, 156-167).
Також, відповідач вказує на те, що його матеріальний стан, який через війну в Україні різко знизився порівняно з тим періодом, який вказала позивачка в своїй позовній заяві, що підтверджується випискою по рахунку (Т2 а.с.37).
Також, відповідач здійснює часті подорожі за кордон у зв`язку з тим, що займається волонтерською діяльністю, що підтверджується перепусткою ЛОВА, подяками та рядом фотографій (Т2 а.с. 171-184).
Згідно відповіді ГУ ДПС у Львівській області від 03.05.2022 року дохід ОСОБА_2 за період з 1 кварталу 2021 року по 3 квартал 2021 року складає за квітень 2021 року - 1033930,80 грн., за червень 2021 року - 300000 грн., за серпень - 2200 грн., 18782,60 та 143113,20 грн., за вересень 2021 року - 10500 грн. та 5500 грн. (Т1 а.с.163-164).
Відповідач вказує на те, що його дохід нараховується наступним чином: 5% від загальної суми обороту - оплачуються податки, 70% - собівартість виробу, 10% - доставка та монтаж виробів, 15%- чистий прибуток.
Відтак, 15% від 1489744 дорівнює 223426 грн., що становить приблизно дохід за 1-3 квартал (9 місяців) 2021 року - 24829 грн. на місяць. Аналогічно, 15% від 425700 грн. = 63855 грн., що становить дохід 9823 грн. на місяць. Вказаного знову ж не заперечувалося та не спростовано позивачкою.
Суд апеляційної інстанції бере до уваги докази здобуті на стадії апеляційного розгляду, зважаючи на те, що відповідач ОСОБА_2 не брав участі у розгляді справи у суді першої інстанції та зважаючи на те, що такий не був повідомлений про розгляд справи в суді першої інстанції належним чином, відповідно такий не мав можливості подати такі докази на стадії розгляду справи в суді першої інстанції, однак вказані докази мають важливе значення для розгляду даної справи.
Також, стягнутий судом розмір аліментів вдвічі перевищує прожитковий мінімум для дітей відповідного віку, оскільки встановлений Законом України „Про державний бюджет України на 2022 рік прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2022 року - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні.
Зважаючи на наведені вище обставини, слід вважати що визначений судом розмір аліментів є значно завищеним, зважаючи на матеріальне становище відповідача, стан його здоров`я, наявність на утриманні відповідача дитини від іншого шлюбу та зважаючи на його активну участь в утриманні дочки сторін, що підтверджене вказаними вище доказами та частково визнано та не спростовано позивачкою.
Зважаючи на вказане, а саме те, що обов`язок утримувати дитину до досягнення повноліття в рівній мірі покладено на обох батьків; те, що шлюб між сторонами розірвано; те, що сторони проживають окремо та дитина сторін проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні; те, що відповідач визнав позов частково; те, що встановлений Законом України „Про державний бюджет України на 2022 рік прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2022 року - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні, та в силу ст. 182 СК України є рекомендованим розміром аліментів на одну дитину; відсутність даних про доходи позивачки; дані про доходи відповідача та майно, що перебуває у його власності та користуванні; те, що відповідач створив нову сім`ю та має на утриманні малолітню дитину від іншого шлюбу; те, що відповідач є особою з інвалідністю третьої групи та потребує періодичного лікування; те, що відповідач бере активну участь у житті, вихованні та матеріальному утриманні дитини (проводить з нею дозвілля та свята, бере її на спільний відпочинок зі своєю новою сім`єю, постійно піклується про матеріальний стан дитини, систематично надсилає дитині на її картковий рахунок кошти, придбав значну кількість необхідних в тому числі і вартісних речей для дитини, оплачує заняття розвитку дитини, гуртки, спільний відпочинок тощо), - колегія суддів вважає, що розмір аліментів на дитину, який був визначений судом першої інстанції при частковому задоволенні позову є завищеним та таким, що не відповідає обставинам, що мають значення для даної справи та вимогам закону, а тому рішення суду в частині визначення розміру аліментів підлягає зміні. 
Тому, слід зменшити розмір аліментів, що підлягають стягненню щомісячно з відповідача на користь позивачки на утримання дитини сторін з 6000 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до 3000 грн. та слід вважати такий розмір відповідатиме, обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону.
Враховуючи вказане, доводи апеляційної скарги слід вважати в цій частині обґрунтованими, та в цій частині слід задовольнити, виклавши резолютивну частину рішення в частині вирішення позовних вимог в згаданій редакції.
Вказане не позбавляє сторін права, в подальшому у випадку зміни матеріального, сімейного стану, стану здоров`я, когось з них або дитини, тощо, вирішувати питання про збільшення чи зменшення вказаної суми аліментів, що підлягає стягненню. 
Щодо вимоги скарги прозобов`язання органу виконавчої служби здійснити відповідний перерахунок по аліментах, то у задоволенні такої слід відмовити, оскільки така не стосується предмету перегляду у даній справі, не стосується предмету спору, передчасно заявлена до апеляційного суду та може вирішуватися після виникнення спору з цього питання при виконанні рішення суду у даній справі, яке набрало законної сили.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.3, 376 ч.1 п.2-4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, - 

п о с т а н о в и л а :

в задоволенні клопотання  ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про проведення розгляду справи з повідомленням (викликом) сторін - відмовити. 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 - задовольнити частково.
       Рішення Сихівського районного суду м. Львова від 03 червня 2022 року в частині вирішення позовних вимог про стягнення аліментів - змінити.
Резолютивну частину рішення в частині вирішення позовних вимог викласти в такій редакції:
«Позов задовольнити частково.
Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 3 000 грн., але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09 лютого 2022 року і до досягнення дитиною повноліття.
Розмір аліментів, що стягається у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.
Рішення у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає обов`язковому негайному виконанню.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1660,25 гривень.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 113,62 гривень.
В задоволенні решти позову - відмовити.»
В решті рішення суду - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови безпосередньо до Верховного Суду.
Повний текст постанови складено 15 грудня 2022 року. 
Головуючий:                                                                                                        Я.А. Левик

Судді:                                                                         Н.П. Крайник

                                                                        М.М. Шандра