УХВАЛА

03 жовтня 2022 року
м. Київ

справа №420/4311/21
адміністративне провадження №К/990/25955/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Данилевич Н.А.,
суддів: Шевцової Н.В.,  Мацедонської В.Е., 

перевіривши касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвокатки Чуєвої Катерини Олександрівни на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2021 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12 квітня 2022 року у справі №420/4311/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
ВСТАНОВИВ:
У березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом до Головного управління Національної поліції в Одеській області, у якому просив суд:
- визнати протиправними та скасувати наказ від 17 лютого 2021 року №304 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» в частині накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції - заступника начальника відділу поліції-начальника слідчого відділу Подільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області підполковника поліції ОСОБА_1 , наказ від 25 лютого 2021 року №312 о/с про звільнення за пунктом 6 частини першої статті 77 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) заступника начальника відділу поліції - начальника слідчого відділу Подільського ВП ГУНП в Одеській області підполковника поліції ОСОБА_1 ;
- поновити ОСОБА_1 на посаді заступника начальника відділу поліції - начальника слідчого відділу Подільського відділу поліції Головного управління національної поліції в Одеській області;
- стягнути на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу;
- зобов`язати внести виправлення до трудової книжки ОСОБА_1 стосовно звільнення з посади.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2021 року, яке залишено без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12 квітня 2022 року, в задоволенні позову відмовлено.
Згідно з частинами першою-третьою статті 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Відповідно до частини третьої статті 332 КАС України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.
Предметом касаційного оскарження в даній справі є рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2021 року та постанова П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12 квітня 2022 року.
Касаційну скаргу засобами поштового зв`язку подано 21 вересня 2022 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження. Разом з касаційною скаргою подано клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження. Позивач звертає увагу Суду, що він звернувся повторно з касаційною скаргою через 12 днів після отримання ухвали про повернення касаційної скарги, що свідчить, на його думку, про вжиття ним заходів щодо повторного подання належним чином оформленої касаційної скарги в найкоротший строк, а також позивач зазначає, що він має виправдані очікування, що його касаційна скарга буде прийнята до розгляду.  
Верховний Суд наголошує, що ухвалами Верховного Суду від 28 червня 2022 року, від 26 липня 2022 року та від 29 серпня 2022 року касаційні скарги заявника були повернуті йому на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України, оскільки у касаційних скаргах не були викладені, передбачені цим Кодексом, підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
Колегія суддів зауважує, що норми КАС України не містять виключень або підстав для звільнення учасників процесу від обов`язку надавати докази до суду та довести ті обставини, які є підставами для поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження.
За змістом процесуального закону поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами. 
Колегія суддів, не заперечуючи проти права на повторне звернення з касаційною скаргою після її повернення, вважає, що таке право не є абсолютним. Це обґрунтовується змістом частини восьмої статті 169 КАС України, відповідно до якої скаржник має право на повторне звернення з касаційною скаргою, якщо будуть усунуті недоліки касаційної скарги, які стали підставою для повернення вперше поданої касаційної скарги і таке звернення відбувається без зайвих зволікань. Також скаржник повинен довести, що повернення вперше поданої касаційної скарги відбулося з причин, які не залежали від особи, яка оскаржує судові рішення.
Також Європейський Суд з прав людини в рішенні у справі "Перес де Рада Каванілес проти Іспанії" зазначає, що право на доступ до суду, не є абсолютним; воно підлягає обмеженням, дозволеним за змістом, зокрема, коли умови прийнятності скарги визначені, оскільки за своєю природою вона потребує регулювання з боку держави, яка користується певною свободою розсуду в цьому відношенні.
У цій справі у скаржника було достатньо часу для приведення своєї касаційної скарги у відповідність із вимогами КАС України. Проте касаційна скарга подана вчетверте через п`ять місяців після ухвалення оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції, що свідчить про неналежне користування своїми процесуальними правами та виконання процесуальних обов`язків. 
Сукупність цих обставин свідчить про допущення позивачем необґрунтованих зволікань щодо реалізації свого права на касаційне оскарження судових рішень з дотриманням вимог КАС України. Отже, враховуючи обставини справи, відсутні підстави вважати, що скаржником пропущено строк з поважних причин, оскільки такі не пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.
За таких обставин, суд касаційної інстанції зазначає, що неналежне використання наданих процесуальних прав не може визнаватись судом як поважна причина пропуску процесуального строку, а відтак зазначені скаржником причини пропуску строку касаційного оскарження є неповажними.
Отже, скаржник не надав доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження. У зв`язку з цим, зазначена причина пропуску строку не може бути визнана поважною, а отже позивачу необхідно довести наявність об`єктивних перешкод, які не дозволили подати касаційну скаргу в строк, передбачений статтею 329 КАС України.
Згідно з частиною 2 статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
Враховуючи викладене, відповідно до правил статей 169, 332 КАС України касаційна скарга підлягає залишенню без руху з установленням позивачу строку для усунення її недоліків шляхом надання до суду касаційної інстанції обґрунтованого клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження та надання відповідних доказів на обґрунтування вказаного клопотання.
Керуючись статтями 329, частиною другою, третьою статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвокатки Чуєвої Катерини Олександрівни на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2021 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12 квітня 2022 року у справі №420/4311/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - залишити без руху.
Надати скаржнику строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали.
Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк буде відмовлено у відкритті касаційного провадження.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                                       Н.А. Данилевич
Судді                                                                                                                            В.Е. Мацедонська
                                                                                                                                     Н.В. Шевцова