Номер провадження: 22-ц/813/8204/22 
Справа № 522/5502/22
Головуючий у першій інстанції Косіцина В.В.
Доповідач Карташов О. Ю.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.10.2022 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Карташова О.Ю.

суддів: Коновалової В.А., Стахової Н.В.

за участю секретаря судового засідання - Мокана В.В.

учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 
відповідач – ОСОБА_2 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду
апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Дикун Ігор Михайлович
на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 02 вересня 2022 року
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2022 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину.
На обґрунтування позовних вимог зазначала, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, сторони мають сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Після розірвання шлюбу син залишився проживати з матір`ю. Наразі, відповідач утримує свою дитину лише частково, оскільки Приморським районним судом м. Одеси видано судовий наказ про стягнення аліментів на утримання дитини. Проте, позивачем особисто оплачуються всі видатки на сина, а саме харчування й одяг, навчання, дитячий садочок, лікування та відпочинок. У зв`язку з усуненням відповідача від обов`язку брати участь у вихованні дитини, весь тягар із утримання дитини, її виховання, розвитку здібностей покладено на матір. З огляду на хворобу сина та необхідності його лікування, було здійснено другий етап операції в місті Києві. Витрати на поїздку, консультацію лікаря, харчування, дитячі розваги та пересування, що було викликано лікуванням дитини склали загалом 11214,63 грн. Тому, позивач вважає, що додаткові витрати мають бути компенсовані відповідачем у Ѕ частці, тобто 5607,32 гривень за фактом їх понесення, чого не було зроблено, а відтак просить їх стягнути з відповідача.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеса від 02 вересня 2022 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 звернулась з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухваленого судом рішення просить рішення Приморського районного суду м. Одеси від 02.09.2022 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину скасувати, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.
За доводами апеляційної скарги, висновки суду є помилковими, оскільки скаржник вважає, що перед- та післяопераційна консультації лікаря, які є обов`язковими до та після операції, а не поточною консультацією, як зазначено судом, відносяться до додаткових витрат.
Витрати на харчування та розваги, щодо приналежності та необхідності яких у відповідача виникли сумніви, самі по собі звичайно не є додатковими витратами на дитину, однак вказані витрати є неминучими та нерозривно пов`язаними саме із поїздкою, яка викликана станом здоров`я дитини, тому, відноситься саме до додаткових витрат.
Крім того, судом були порушені норми процесуального права.

Відповідачем  ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Луб В.В., подано відзив на апеляційну скаргу, у якому він просить рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

У судовому засіданні, в режимі відеоконференції, адвокат Дикун І.М., представник позивачки ОСОБА_1 , підтримав доводи апеляційної скарги з підстав, викладених у ній, просив скаргу задовольнити.
Відповідач та його представник у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином і в установленому законом порядку.
Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Перевіряючи юридичну оцінку встановлених судом фактичних обставин справи та їх повноту, апеляційний суд, заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України, - суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України, - судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_3 , актовий запис № 1289 зроблений 19.09.2019 року. Батьком дитини записаний ОСОБА_2 , матір`ю – ОСОБА_4 , які на той час перебували у зареєстрованому шлюбі.
Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 01 листопада 2021 року шлюб між сторонами було розірвано. 
Після розірвання шлюбу спільна дитина сторін залишилась проживати з матір`ю, що підтверджується довідкою від 25.10.2021 року про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб.
Судовим наказом Приморського районного суду м. Одеси від 16 листопада 2021 року постановлено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліменти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 28 жовтня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття. 
Також, встановлено, що спільна дитина сторін страждає на виявлену в пологовому будинку хворобу, але яка піддається лікуванню.
Дитині було проведено відповідну хірургічну операцію. Яка проходила у 2 етапи.
Відповідачем була сплачено половину вартості двох етапів операції у сумі 50488, 22 грн, що визнається представником позивачки.
Вказана обставина визнається сторонами.
У березні 2021 року сину сторін була проведений перший етап оперативного втручання.
Другий етап оперативного втручання був запланований на грудень 2021 року, у зв`язку з чим позивачка разом із сином їздили до Києва на передопераційну консультацію.
Під час поїздки позивачка понесла наступні витрати: вартість консультації дитячого уролога - 870,00 грн (а.с. 15), авіаквитки до м. Києва - 4177,00 грн (а.с. 4177); витрати на харчування та необхідні розваги для дитини (зоопарк) - 656 грн (а.с. 20-30); витрати на замовлення таксі по м. Києву - 394 грн (а.с. 31-33).
Всього 6097,00 грн.
Також за для отримання післяопераційної консультації позивачка разом з сином здійснили поїздку до Києва 17 січня 2022 року.
Під час якої нею були понесені наступні витрати: консультація дитячого уролога - 870,00 грн (а.с. 35); авіа- та залізничні квитки до та з м. Києва (авіаквитки 2520 грн + залізничні квитки 99,90 грн + послуги аеропорту 960 грн) - 4027,90 грн (а.с. 36-39); витрати на необхідні розваги для дитини (зоопарк) - 100 грн (а.с. 40); витрати на харчування (245грн + 98,73 грн + 128 грн + 96 грн) - 567,73 грн (а.с. 41).
Всього під час двох поїздок у Київ на консультації позивачкою було витрачено 11214,63 грн.
Витрати на безпосередньо операційне втручання, відповідачем було компенсовано у частці 1/2, що визнається сторонами.
Позивачка наполягає на тому, що витрати на до- та післяопераційні консультації лікаря, які склали 11214,63грн., є додатковими витратами, які також мають бути компенсовані відповідачем у частці 1/2, тобто 5607,32 грн.

Так, у постанові від 12 січня 2022 року справа № 545/3115/19 (провадження № 61-18145св20) Верховний Суд зазначив, що одним із різновидів аліментних зобов`язань між батьками і дітьми є зобов`язання батьків брати участь у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України): той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).
У постанові Верховного Суду України від 13 вересня 2017 року у справі № 6-1489цс17 зроблено висновок, що СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого.
У постановах Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 183/1679/17 (провадження № 61-21662св18), від 12 грудня 2019 року у справі № 756/4947/17-ц (провадження № 61-47858св18), від 01 квітня 2020 року у справі № 521/16268/18 (провадження № 61-20458св19), від 08 грудня 2021 року у справі № 607/12170/20 (провадження № 61-17663св21) викладено правові висновки про те, що положення статті 185 СК України стосуються особливих обставин, приблизний перелік яких надається у зазначеній статті. Особливі обставини можуть бути зумовлені як негативними фактами (хворобами), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструмента, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті).
За частиною другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.
Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати особливі обставини, якими обумовлені ці додаткові витрати і які є індивідуальними у кожній конкретній справі, а також стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав.
Аналогічний висновок міститься в постановах Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 183/1679/17 (провадження № 61-21662св18), від 12 грудня 2019 року у справі № 756/4947/17-ц (провадження № 61-47858св18), від 01 квітня 2020 року у справі № 521/16268/18 (провадження № 61-20458св19).

Колегія судів приходить висновку, що ухвалюючи оскаржуване рішення, суд врахував наведені висновки та обґрунтовано виходив з того, що витрати понесені позивачкою на харчування та розваги дитини, транспортні витрати, не є додатковими витратами у розумінні вимог СК України.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Як встановлено судом, заробітна плата відповідача за період з січня по травень 2022 року була мінімальна 122251 грн, максимальна 183960 грн, відповідно до положень СК України з відповідача на користь позивачки стягуються аліменти у максимальному розмірі, а саме у розмірі 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, у сумі 21000грн.

Отже, колегія суддів, вважає вірним висновок суду, що консультація лікаря є поточним дослідженням, її вартість є цілком прийнятною та охоплюється розміром аліментів, що стягуються з батька на утримання дитини на користь матері.
Позивачкою не доведено, що такі витрати не покриваються за рахунок аліментів.

Тому, доводи скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті заявлених вимог.

Проте, є слушними доводи апеляційної скарги щодо порушення судом норм процесуального права.
З матеріалів справи вбачається, що цивільна справа неодноразово призначалася до розгляду у відкритому судовому засіданні, а саме: 30.06.2022 року, 14.07.2022 року були присутні представники сторін, 22.08.2022 року з`явився представник позивачки, від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, при цьому, представник позивача склав розписку про його повідомлення про наступне судове засідання. 23.08.2022 року сторони та їх представники у судове засідання не з`явилися, суд на місці ухвалив — визнати неявку учасників справи поважною, продовжити розгляд справи у порядку письмового провадження.
Проте, перехід розгляду справи за правилами загального позовного провадження до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження не допускається (ч. 6 ст. 277 ЦПК України).
Крім того, позивачка не була повідомлена належним чином про дату та час розгляду справи, повістка на 02.09.2022 року о 10 годині направлена стороні судом 05.09.2022 року.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

За таких обставин, апеляційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Дикун І.М. підлягає частковому задоволенню. Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 02 вересня 2022 року підлягає скасуванню з постановленням нового судового рішення про відмову у задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину.

Керуючись ст. 367, 374, 376, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Дикун Ігор Михайловичзадовольнити частково.
Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 02 вересня 2022 року скасувати та постановити нове судове рішення.
У задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення.
Касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий                 О.Ю. Карташов

Судді                 В.А. Коновалова

                                                                               Н.В. Стахова