Номер провадження: 22-ц/813/7302/22 
Справа № 947/1304/22
Головуючий у першій інстанції Куриленко О.М.
Доповідач Сєвєрова Є. С.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.10.2022                                                                                         м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі колегії:
головуючого судді Сєвєрової Є.С.,
суддів: Вадовської Л.М., Колеснікова Г.Я.,        
за участю секретаря Мілєвої М.С.,
учасники справи:        
заявник – ОСОБА_1 ,
заінтересована особа – Комунальне підприємство «Житлово-комунальний сервіс «Чорноморський», 
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1  на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 30 травня 2022 року у складі судді Куриленко О.М.,  
в с т а н о в и в:
В травні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просив скасувати судовий наказ, прийнятий 01.02.2022 Київським районним судом міста Одеси по справі № 947/1304/22. Стягнути зі стягувача на користь боржника усі судові витрати та судовий збір (у розмірі 124 грн 05 коп).
Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 30 травня 2022 року заяву задоволено частково. Скасовано судовий наказ від 01.02.2022 по справі № 947/1304/22 про стягнення з ОСОБА_1 на користь КП «ЖКС «Чорноморський» заборгованості за житлово-комунальні послуги у сумі 35347,11 грн, а також стягнення на користь держави судового збору в сумі 248,10 грн.
ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу суду змінити в частині відмови в стягненні судових витрат, стягнувши з КП «ЖКС «Чорноморський» на його користь судові витрати у вигляді сплаченого судового збору та витрати на правничу допомогу, розмір яких вказаний у акті виконання правничої допомоги та складає 2983 грн, в іншій частині ухвалу суду залишити без змін.
В обґрунтування своєї апеляційної скарги зазначає, що оскільки це вже третя протиправна спроба КП «ЖКС «Чорноморський» стягнути з нього грошові кошти без будь-яких правових підстав, отримавши судовий наказ, він був вимушений звернутись до адвоката за складанням заяви про скасування судового наказу.До суду разом з заявою про скасування судового наказу ним було надано також клопотання про стягнення понесених судових витрат разом із Договором про надання правової допомоги та актом. Крім того, за подання заяви про скасування судового наказу було сплачено судовий збір. Враховуючи, що суд першої інстанції визнав подану заяву про скасування судового наказу такою, що підлягає задоволенню, то відповідно і мав стягнути з КП «ЖКС «Чорноморський» і понесені судові витрати як на оплату судового збору, так і на правову допомогу адвоката. В зв`язку з викладеним висновок суду щодо того, що нібито чинним ЦПК та ЗУ «Про судовий збір» не передбачено можливість стягнення судових витрат із стягувача при скасуванні судового наказу, а тому відсутні підстави для їх стягнення, суперечить вимогам статей 133,137,141 ЦПК України. Крім того, ним було документально підтверджено понесені судові витрати, а суд, задовольнивши заяву про скасування судового наказу, керуючись загальними положенням про відшкодування судових витрат у цивільному процесі, мав стягнути понесені судові витрати на його користь.
В судове засідання 20.10.2022 учасники справи не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, від ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи без його участі.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.
Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Згідно ст.141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:
1) у разі задоволення позову - на відповідача;
2) у разі відмови в позові - на позивача;
3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.
При розгляді вимог у наказному провадженні учасниками справи є заявник та боржник.
Наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо (ч. 3 ст. 19 ЦПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який видав судовий наказ, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини 1 статті 161 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або у разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. 
Судові витрати підлягають розподілу між позивачем та відповідачем (сторонами у позовному провадженні) у разі вирішення спору по суті, тобто при ухваленні судом остаточного рішення, оскільки саме тоді на суд покладається обов`язок вирішення питання щодо розподілу судових витрат з урахуванням приписів ч.ч. 3, 8 ст. 141 ЦПК України та застосування пропорційності, що передбачено вимогами частин 1 та 2 ст. 141 ЦПК України.
Розгляд справи в наказному провадженні передбачає відсутність спору, а заява про скасування судового наказу за відсутності умов для її повернення підлягає задоволенню без надання оцінки обґрунтованості підстав, зазначених заявником, а тому з огляду і на такі обставини підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Крім того, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування в справі, та за правилами наказного провадження стягувач в справі буде позбавлений можливості навести доводи про співмірність заявлених вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, що забезпечується при розгляді справи в порядку позовного провадження. 
Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, викладеній у постанові від 25 березня 2020 року у справі № 607/1219/18, про те, що відшкодування витрат на правничу допомогу можливе у справах позовного провадження.
З огляду на викладене, апеляційна скарга задоволенню не підлягає. 
Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 383, 384  ЦПК України, апеляційний суд
постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 30 травня 2022 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст складений 14.11.2022

Головуючий:                                                                                      
            
Судді: