ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-ц/821/1435/22	Головуючий по 1 інстанції	
Справа № 706/1568/19 Категорія: 302090000 	Орендарчук М.П. 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Нерушак Л. В. 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       17 листопада 2022 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого                                Нерушак Л.В. ( суддя - доповідач )         
Суддів                                        Вініченка Б.Б., Новікова О.М.
За участі секретаря                        Любченко Т.М.
       
учасники справи: 
позивач – Христинівська міська рада Черкаської області;
відповідачі – ОСОБА_1 , Уманська районна державна адміністрація Черкаської області;
       особа, яка подає апеляційну скаргу – позивач Христинівська міська рада Черкаської області

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси в режимі відео конференції апеляційну скаргу Христинівської міської ради Черкаської області на рішення Христинівського районного суду Черкаської області від 22 серпня 2022 року, ухвалене під головуванням судді Орендарчука М.П. у приміщенні Христинівського районного суду Черкаської області 22.08.2022 року, у справі за позовом Христинівської міської ради до ОСОБА_1 , Уманської районної державної адміністрації Черкаської області про визнання недійсними правочинів та повернення майна, переданого на виконання недійсних правочинів, -
в с т а н о в и в :

       21.10.2019 року  Осітнянська сільська рада Христинівського району Черкаської області звернулась в суд з позовом до  ОСОБА_1 , Уманської районної державної адміністрації Черкаської області про визнання недійсними правочинів та повернення майна, переданого на виконання недійсних правочинів.
       Ухвалою Христинівського районного суду Черкаської області 23.03.2021 року до участі у справі залучено правонаступника позивача Осітнянської сільської ради Христинівського району Черкаської області – Христинівську міську раду Черкаської області.
       Ухвалою Христинівського районного суду Черкаської області суду 07.07.2022 року замінено неналежного відповідача Христинівську районну державну адміністрацію Черкаської області на належного відповідача – Уманську районну державну адміністрацію Черкаської області.
       В обґрунтування позовних вимог вказується позивачем, що 22.04.2019 року Осітнянська сільська рада отримала витяг з Державного земельного кадастру, за даними якого 09.12.2016 року до кадастру внесені відомості про розташування, в межах села Осітна Христинівського району Черкаської області земельних ділянок водного фонду комунальної власності з номерами 7124684700:01:001:0150 та 7124684700:01:001:0151.
       Отже, Осітнянська сільська рада, як орган місцевого самоврядування, який з грудня 2016 року наділений правомочностями щодо цих земельних ділянок і зацікавлена у їх ефективному та такому, що задовольняє суспільну потребу територіальної громади у відновленні законності і справедливості використанні, які зазнали порушень під час передачі ділянок у користування на умовах оренди.
       17.05.2002 року згідно розпорядження голови Христинівської районної державної адміністрації Черкаської області № 56 від 13.03.2002 року «Про надання в оренду земель» та протоколу конкурсної комісії № 2 від 06.02.2002 року, на підставі договору підприємцю ОСОБА_1 на умовах оренди строком на 5 (п`ять) років до 31.12.2006 року передано земельну ділянку водного фонду, розташовану в адміністративних межах Осітнянської сільської ради Христинівського району Черкаської області в населеному пункті, загальною площею 27,8 га, посвідченого приватним нотаріусом Христинівського районного нотаріального округу Осикою Л.М.
       Метою використання орендованої земельної ділянки було риборозведення згідно п.2.1 договору.
       Технічні матеріали та документи, що підтверджують розмір земельної ділянки не виготовлялись , та як невід`ємна частина до договору оренди не приєднувались.
       До закінчення вказаних договірних відносин Христинівська районна державна адміністрація Черкаської області 01.09.2005 року прийняла розпорядження № 177, пунктом 9 якого вирішила внести зміни та доповнення до договору оренди від 17.05.2002 року і викласти його пункти 1.1, 3.1,4.1,4.2 у новій редакції, а розділ 4 доповнити пунктом 4.5.
       На виконання розпорядження № 177 від 01.09.2005 року нотаріус Осика Л.М. 23.11.2005 року посвідчила договір про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 17.05.2002 року, за умовами якого в оренду передавалась земельна ділянка водного фонду, розміщена в адміністративних межах Осітнянської сільської ради Христинівського району Черкаської області населеного пункту, загальною площею 24,5598 га, у тому числі, водного дзеркала площею 16, 3226 га, очерет і болото площею 8, 2372 га терміном на 25 років.
       Нова редакція п. 4.1 договору передбачала, що орендна плата справляється згідно зі ст. 2 Закону України «Про плату за землю» у таких розмірах: за водне дзеркало 16,3226 га по ціні 319,00 грн., а за 1 га очерету і болота площею 8,2372 га по ціні 100,00 грн. за 1 га, що в сумі становить 6030,63 грн. 
       Технічні матеріали та документи, які підтверджують розмір земельної ділянки, не виготовлялись та як невід`ємна частина до договору про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 17.05.2002 року не приєднувались. 
       Договір 09.12.2005 року зареєстрований у Христинівському відділі Черкаської регіональної філії «ДП Центр ДЗК» за № 040572500013.
       Голова Христинівської районної державної адміністрації Черкаської області 21.10.2009 року розпорядженням № 163 вніс зміни до розпорядження № 144 від 21.09.2009 року та його пункт 4 виклав у редакції, за змістом якої фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 у довгострокову оренду до 23.11.2027 року для риборозведення передаються розміщені у межах Осітнянської сільської ради Христинівського району Черкаської області земельні ділянки водного фонду загальною площею 24,5598 га, орендна плата за користування якими складає 19947,32 грн. в рік.
       10.11. 2009 року на підставі розпорядження № 163 між Христинівською районною державною адміністрацією Черкаської області та ОСОБА_1 укладена нова редакція договору оренди земельної ділянки водного фонду від 17.05.2002 року (зі змінами від 23.11.2005 року).
       Умови нової редакції договору від 17.05.2002 року передбачають, що ОСОБА_1 діє, як фізична особа без статусу підприємця. В оренду ОСОБА_1 для риборозведення передаються земельні ділянки водного фонду в межах Осітнянської сільської ради Христинівського району Черкаської області загальною площею 24,5598 га згідно до виготовлених Христинівським відділом Черкаської регіональної філії ДП «Центральний державний земельний кадастр» кадастрових планів.
       Сторони дійшли згоди, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки 1336053,12 грн. ( п. 5 договору), а строк дії договору - до 23.11.2027 року.
       Розмір орендної плати сторони визначили у твердій грошовій сумі – 19947,32 грн. в рік. 
       На розмір орендної плати впливає визначений законодавством та затверджений Кабінетом Міністрів України коефіцієнт індексації.
       Передача в оренду земельної ділянки здійснюється без розроблення проекту її відведення (п. 18 договору).
       Договір оренди земельної ділянки водного фонду у новій редакції 10.11.2009 року, посвідчений приватним нотаріусом Осикою Л.М., відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру, у день посвідчення зареєстрований у Христинівському районному відділі Черкаської регіональної філії «Центрального державного земельного кадастру при Державному Комітеті України по земельних ресурсах».
       Позивач вважає, що укладений договір від 23.11.2005 року між Христинівською районного державною адміністрацією Черкаської області та ОСОБА_1 про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 17.05.2002 року та нової редакції договору оренди земельної ділянки водного фонду від 17.05.2002 року (зі змінами від 23.11.2005 року) суперечать Конституції України, Цивільному кодексу України, Законам України «Про оренду землі», «Про плату за землю», «Про оцінку земель», «Про земельний кадастр», постановам Кабінету Міністрів України, інтересам територіальної громади, оскільки, порушуючи приписи чинного законодавства, відповідач Христинівська районна державна адміністрація передала відповідачу ОСОБА_1 в оренду об`єкт місце розташування, межі та розмір якого не було визначено.
       Позивач вказує, що відповідач ОСОБА_1 у 2016 році, діючи самостійно, без рішення Осітнянської сільської ради, замовив технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж орендованих земельних ділянок в натурі (на місцевості), зміст яких засвідчує, що фактично з 2005 року відповідач ОСОБА_1 користується двома земельними ділянками водного фонду, одна з яких має площу 12,8098 га, у тому числі, площа водного дзеркала 11,1635 га, а друга – 14,2030 га, у тому числі, ставок 12,1422 га. У загальному площа двох переданих у користування земельних ділянок, згідно з технічної документації складає 27, 0128 га, а не 24,5598 га, як передбачалось умовами оспорюваних правочинів.
       За таких обставин, позивач вважає, що грубе порушення вимог чинного законодавства України на момент укладення оспорюваних договорів оренди земельних ділянок водного фонду, стало причиною тривалого порушення права територіальної громади села на отримання плати на розташовані на її території водні об`єкти.
       Також позивач посилається, що проведеною за призначенням позивача земельно - технічною експертизою від 03.09.2019 року з`ясовано, що виконані за замовленням відповідача ОСОБА_1 технічні документи не відповідають вимогам земельного законодавства та іншим нормативним документам з питань землеустрою та землекористування, а виявлені невідповідності впливають на результати, заходи яких передбачені цією документацією.
       Так, земельна ділянка з кадастровим номером 7124684700:01:001:0150 фактично має площу 13,3647 га, з яких 11,9277 га водне плесо, 0,1316 га - зарості очерету, 0,0000 га болото та 1,3054 га земельна ділянка навколо ставу, а не 12,8098 га, з яких ставок 11,9970 га, водне дзеркало 11,1635 га, очерет 0,8335 га, природоохоронна зона 0,8128 га, як визначає технічна документація із землеустрою.
       Земельна ділянка з кадастровим номером 7124684700:01:001:0151 фактично має площу 16,8504 га, з них 12,2850 га водне плесо, 0,4198 га зарості очерету, 0,9800 га болото та 3,1656 га земельна ділянка навколо ставу, а не 14,2030 га, з яких ставок 12,1422 га, болото 4,2626 га, очерет 3,0399 га, водне дзеркало 4,8398 га, як визначає технічна документація із землеустрою.
       Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі» (в редакції на час укладення правочинів) визначені істотні умови договору оренди землі.
       Частиною 2 ст. 15 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону.
       Передача у користування та укладення договору оренди земельної ділянки водного фонду без проекту відведення та погодження з державними органами охорони навколишнього природного середовища і водного господарства є підставою для визнання Договору від 23.11.2005 року про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 17.05.2002 року та нової редакції Договору оренди земельної ділянки водного фонду від 17.05.2002 року (зі змінами від 23.11.2005 року) недійсними.
       Крім іншого, як на підставу для задоволення позову позивач посилався на укладення оспорюваних договорів оренди землі без проведення нормативної грошової оцінки землі, що суперечить ЦК України, Законам України «Про оренду землі», «Про плату за землю» і «Про оцінку земель».
       Зі змісту вищенаведених положень випливає, що обов`язок зі сплати орендної плати є нормативно регульованим і не може визначатися чи змінюватися та припинятися сторонами договору за власним волевиявленням з порушенням умов та порядку, передбачених чинним законодавством: дотримання порядку визначення орендної плати відповідно до проведеної нормативної грошової оцінки є чинником економічного регулювання земельних відносин шляхом визначення економічно обгрунтованих надходжень до місцевих бюджетів та можливості подальшої індексації відповідних надходжень; виконанням вимог ст. 627 ЦК України щодо справедливості укладеного договору шляхом забезпечення застосування рівного підходу при визначенні орендної плати незалежно від особи - учасника правовідносин, а отже порушення цього порядку суперечить ч. 1 ст. 13 Закону України «ІІро оцінку землі».
       Жоден з оспорюваних правочинів посилань на витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки орендованих відповідачем ОСОБА_1 земель не містять. Відсутні відомості про її про ведення у визначеному законом порядку станом на листопад 2005 року і листопад 2009 року і у витягах з Державного земельного кадастру про земельні ділянки від 22.04.2019 року та у виготовлених у 2016 році технічних документаціях із землеустрою щодо встановлення меж спірних земельних ділянок.
       Зазначення в оспорюваних правочинах однієї нормативної грошової оцінки двох орендованих земельних ділянок с неправомірним, оскільки встановлення договором оренди нормативної грошової оцінки не узгоджується з вимогами законодавства, так як договір оренди не є тим розпорядчим документом, який встановлює нормативну грошову оцінку.
       Позивач просив суд визнати недійсним договір, укладений 23 листопада 2005 року , посвідчений приватним нотаріусом Христинівського районного нотаріального округу Осикою Л.М. про внесення змін до договору оренди земельної ділянки, укладеного між Христинівською районною державною адміністрацією і ОСОБА_1 та посвідчений приватним нотаріусом Христинівського районного нотаріального округу Осикою Л.М. 17.05.2002 року № 1826. 
       Визнати недійсним, укладений 10 листопада 2009 року договір оренди земельної ділянки водною фонду (нова редакція договору, укладеного між Христинівською райдержадміністрацією і ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Христинівського районного нотаріального округу Осикою Л.М. 17.05.2002 року № 1826 (зі змінами від 23.11.2005 року), який припиняється на майбутнє. 
       Зобов`язати ОСОБА_1 повернути у комунальну власність в особі Осітнянської сільської ради Христинівського району Черкаської області земельну ділянку водного фонду кадастровий номер 7124684700:01:001:0150 та земельну ділянку водного фонду кадастровий номер 7124684700:01:001:0151, які розташовані в адміністративних межах Осітнянської сільської ради Христинівського району Черкаської області.
       Рішенням Христинівського районного суду Черкаської області від 22 серпня 2022 року у задоволенні позову відмовлено повністю у зв`язку з пропуском строку позовної давності.
       Заходи забезпечення позову, викладені в ухвалі Христинівського районного суду Черкаської області від 20 листопада 2019 року - скасовано.
       Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Христинівська міська рада Черкаської області оскаржила рішення в апеляційному порядку, подавши апеляційну скаргу.
       В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказується скаржником, що згідно копії Витягів з Державного земельного кадастру за номерами НВ-7109815622019, НВ-7109815162019 від 22.04.2019 року, спірні земельні ділянки водного фонду з кадастровими номерами 7124684700:01:001:0150 та 7124684700:01:001:0151 як об`єкти цивільного права сформовані 09.12.2016 року на підставі виготовлених 01.12.2016 року технічних документацій. Тому, зважаючи на принцип реєстраційного підтвердження володіння, саме з 09.12.2016 року Осітнянська сільська рада Христинівського району Черкаської області набула правомочності власника щодо них, а тому, звернувшись до суду 21.10.2019 року, орган місцевого самоврядування визначену ст. 257 ЦК України позовну давність не пропустив.
       Скаржник Христинівська міська рада Черкаської області звертає увагу на те, що у зв`язку з ліквідацією 19.07.2020 року Христинівського району та визначенням Христинівської територіальної громади, як спроможної, повноваження перейшли до Христинівської міської ради Черкаської області, як правонаступника Осітнянської сільської ради Христинівського району Черкаської області.
       Апеляційна скарга мотивована тим, що Христинівська міська рада Черкаської області подала до суду заяву про поновлення строку позовної давності, зазначивши, що ні вона, ні Осітнянська сільська рада Христинівського району Черкаської області сторонами оспорюваних договорів не виступали, повноваження власника земельної ділянки до міської ради перейшли у листопаді 2020 року, а тому захистити інтерес територіальної громади у судовому порядку раніше рада змоги не мала. Про існування договорів оренди, вимога про визнання недійсними яких перебувала на вирішенні суду з жовтня 2019 року, сільській раді стало відомо у грудні 2016 року, а міській раді - у листопаді 2020 року. Тому, судом першої інстанції оцінку доводам міської ради щодо пропуску строку позовної давності без поважних на те причин надано неправильно, наслідком чого стала безпідставна відмова у відновленні порушеного права територіальної громади володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю у визначений чинним законодавством України спосіб.
       Враховуючи наведене в апеляційній скарзі, скаржник Христинівська міська рада Черкаської області просить суд апеляційної інстанції рішення Христинівського районного суду Черкаської області від 22 серпня 2022 року скасувати та постановити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Судові витрати віднести на рахунок відповідачів.
       17 листопада 2022 року на адресу Черкаського апеляційного суду від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу.
       В обґрунтування відзиву ОСОБА_1 вказує, що позивач повинен довести, а суд повинен встановити наявність факту порушення суб`єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов. Таким чином, у справах про визнання недійним договору оренду землі з підстав відсутності в ньому істотної умови об`єкта оренди, суд повинен установити чи дійсно порушуються права орендодавця у зв`язку з відсутністю в договорі таких умов, визначити істотність таких умов, а також з`ясувати, у чому саме полягає порушення законних прав позивача, однак такі докази позивач суду не надав.
       Відповідач ОСОБА_1 вважає, що апеляційна скарга є необґрунтованою, вимоги викладені в апеляційній скарзі не відповідають дійсним обставинам справи та чинному законодавству, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги не має.
       Враховуючи наведене у відзиві, відповідач ОСОБА_1 просить суд апеляційної інстанції відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
       Відзив на адресу Черкаського апеляційного суду від відповідача Уманської районної державної адміністрації Черкаської області не надходив.
Згідно ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду.
       Сторони повідомлені належним чином про дату, місце, час розгляду апеляційної скарги, представник позивача та відповідач ОСОБА_1 з?явились в судове засідання в режимі відео конференції, призначеної за клопотанням представника позивача – адвоката Барської Т.М. 
       Представник відповідача Уманської районної державної адміністрації Черкаської області в судове засідання не з`явився, хоча завчасно та належним чином відповідач повідомлений апеляційним судом про місце, дату і час судового засідання.
Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника позивача Христинівської міської ради Черкаської області – адвоката Барської Т.М., як наполягала на задоволенні апеляційної скарги, відповідача ОСОБА_1 , який просив суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, які приймали участь у судовому засіданні шляхом відео конференції з приміщення Христинівського районного суду Черкаської області, вивчивши та обговоривши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.
       Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
       Згідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення чи змінити його.
       Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміні судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду, викладеним у рішенні суду першої інстанції обставинам справи; порушення норм процесуального або неправильне застосування норм матеріального права. 
       Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
       Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
               Рішення суду першої інстанції не в повній мірі відповідає зазначеним вимогам, оскільки не ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в сукупності, висновки суду не відповідають обставинами справи та вимогам закону, чинного на дату укладення правочинів, тому судом допущено порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.
       Вирішуючи спір та відмовляючи у задоволенні позовних вимог про визнання недійсними правочинів та повернення майна, переданого на виконання недійсних правочинів
у зв`язку з пропуском строку позовної давності, суд першої інстанції прийшов до висновку, що позивач Осітнянська сільська рада, як розпорядник з 2013 року земельними ділянками, які передані у користування відповідачу ОСОБА_1 мала можливість з`ясувати статус даних земельних ділянок, навіть, не будучи стороною договорів їх оренди, оскільки є їх розпорядником з 2013 року. Доказів неможливості отримання інформації з 2013 року про статус земельних ділянок, які передані в користування відповідачу ОСОБА_1 , тобто відсутність об`єктивної можливості дізнатися про порушення своїх прав, позивач не надав, як не надав і доказів поважності пропуску строку звернення до суду з позовом.
       Колегія суддів апеляційного суду не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки висновки суду першої інстанції не в повній мірі відповідають обставинам справи та вимогам закону, судом допущено неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що є підставою для зміни рішення суду першої інстанції, виходячи з наступного.
       Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.
       Згідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
       Частиною 3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
       Згідно вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, або витребуваних судом, у передбачених цим Кодексом випадках.
       Однією з основних засад судочинства, визначених п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду.
       Як вбачається з матеріалів справи та встановлено колегією суддів апеляційного суду, 21.10.2019 року позивач Осітнянська сільська рада Христинівського району Черкаської області звернулася в суд з позовом до  ОСОБА_1 , Христинівської районної державної адміністрації (заміна відповідача Уманської районної державної адміністрації) Черкаської області про визнання недійсними правочинів та повернення майна, переданого на виконання недійсних правочинів.
       Ухвалою Христинівського районного суду Черкаської області 23.03.2021 року до участі у справі залучено правонаступника позивача Осітнянської сільської ради Христинівського району Черкаської області – Христинівську міську раду Черкаської області.
       Колегія суддів апеляційного суду вважає, що позивач Осітнянська сільська рада Христинівського району Черкаської області, та залучений правонаступник Христинівська міська рада Черкаської області, не надали доказів порушення їх прав укладеними договорами оренди, які просять визнати недійсними на момент їх укладення, з огляду на наступне.
       Відповідно до ч. 1 ст. 46 ЦПК України здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи.
       Частинами 1, 2 ст. ст. 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.
       Частиною 1 ст. 55 Конституції України, ч. 1 ст. 4 ЦПК України та п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено основоположне право особи на судовий захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
       Однак, зазначені норми не означають, що кожний позов, поданий до суду, має бути задоволений. 
       Якщо позивач не довів порушення свого права чи безпосереднього інтересу, це є самостійною підставою для відмови в позові (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі № 910/10647/18 (провадження № 12-175гс19, пункт 7.17), від 08 жовтня 2019 року у справі № 916/2084/17 (провадження № 12-77гс19, пункт 8.9)), від 28 вересня 2021 року у справі № 761/45721/16-ц (провадження № 14-122цс20, пункт 114).
       Така самостійна підстава для відмови у задоволенні позову не залежить від того, чи підлягають задоволенні вимоги по суті. Суд взагалі не з`ясовує питання щодо позовних вимог, адже це питання не має самостійного правового значення. 
       Колегія суддів апеляційного суду акцентує увагу на тому, що сторонами договору про оренду земельної ділянки та внесеними змінами до договору оренди земельної ділянки, укладеного між Христинівською районною державною адміністрацією Черкаської області та ОСОБА_1 , посвідченого приватним нотаріусом Христинівського районного нотаріального округу Осикою Л.М. 17.05.2002 року № 1826, укладеного 23 листопада 2005 року та договору оренди земельної ділянки водного фонду (нова редакція договору, укладеного між Христинівською райдержадмінісграцією і ОСОБА_1 , посвідченого приватним нотаріусом Христинівського районного нотаріального округу Осикою Л.М. 17.05.2002 року № 1826 (зі змінами від 23.11.2005 року), укладеного 10 листопада 2009 року є Христинівська районна державна адміністрація, як суб`єкт права власності на землю, та ОСОБА_1 . 
       Отже, первісний позивач Осітнянська сільська рада Христинівського району не була стороною договору, до неї всі права перейшли лише з 2013 року, тому саме з даного періоду сільська рада мала можливість перевірити всі укладені договори оренди, які продовжували діяти на майбутнє та вирішити питання щодо внесення змін чи додаткових угод до укладених договорів у разі виявлення зміни площі земельних ділянок під водоймами та ставками, які знаходились в межах села. 
Колегія суддів апеляційного суду звертає увагу, що саме на власника земель покладається обов`язок виготовлення технічної документації , відповідних паспортів на водні об`єкти, тому особа, яка орендує водойми чи земельні ділянки під водоймами, чи земельні
ділянки не може самостійно вирішувати питання щодо виготовлення технічної документації без дозволу власника. Отже, посилання Осітнянської сільської ради, як їх правонаступника Христинівської міської ради щодо порушень прав територіальної громади укладеними договорами оренди ще у 2002 році, 2005 році, додаткові угоди із зміною пунктів до даних договорів в 2009 році, є безпідставними та недоведеними належними доказами.
       Позивачем не підтверджено порушення його суб`єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов згідно заявлених вимог щодо недійсності правочинів. 
       Так, у справах про визнання недійним договору оренду землі з підстав відсутності в ньому істотної умови об`єкта оренди, суд повинен установити чи дійсно порушуються права орендодавця у зв`язку з відсутністю в договорі таких умов, визначити істотність таких умов, а також з`ясувати, у чому саме полягає порушення законних прав позивача, однак такі докази позивач суду не надав, оскільки не був стороною договору на момент його укладення та не впливав на умови, на яких договір укладався між сторонами договору. 
       19.07.2022 року набрала чинності постанова Верховної Ради України № 807-IX «Про утворення та ліквідацію районів», відповідно до п. 23 якої у Черкаській області утворений Уманський район (з адміністративним центром у місті Умань) у складі територій Бабанської селищної, Баштечківської сільської, Буцької селищної, Дмитрушківської сільської, Жашківської міської, Іваньківської сільської, Ладижинської сільської, Маньківської селищної, Монастирищенської міської, Паланської сільської, Уманської міської, Христинівської міської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України.
       Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 16.12.2022 року № 1635-р здійснено реорганізацію районних державних адміністрацій районів, ліквідованих зазначеною вище постановою, шляхом їх приєднання до районних державних адміністрацій, утворених згідно з абзацом третім пункту 1 цього розпорядження. Зокрема, Христинівська районна державна адміністрація приєднана до Уманської районної державної адміністрації.
       Крім того, що на момент укладення правочинів щодо оренди земельних ділянок, в тому числі, і водного фонду, неодноразово відбувались зміни в законодавстві, тому грошова оцінка на дату укладення договорів не вимагалась, на що позивач не звернув уваги, оскільки він не був власником земельних ділянок на час укладення договору, тому не відслідковував вимоги закону, які не були діючими на дату укладення та реєстрації договору оренди. 
       Таким чином, жодного порушення прав та інтересів позивача не допущено, оскільки лише тільки Христинівська районного державна адміністрація, яка укладала договір, мала повноваження та правові підстави для його укладення і зобов`язана була дотримуватись, як держаний орган влади всіх вимог закону при укладенні та підписанні договорів оренди та всіх додаткових угоди та змін, внесених в дані договори оренди, оскільки була їх стороною. 
       Як вбачається із умов договору сторонами було погоджено всі істотні умови, строк оренди, оплата визначена та вказаний розмір протягом року у чітко визначеній сумі. 
       Тому необґрунтованими та безпідставними є посилання скаржника в апеляційній скарзі на порушення прав територіальної громади укладеним договорами оренди земельних ділянок з відповідачем ОСОБА_1 , отже вони не підлягають задоволенню апеляційним судом. 
       Колегія суддів апеляційного суду не погоджується із судом першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог у зв`язку із пропуском строку позовної давності, оскільки вважає, що суд першої інстанції належним чином не врахував вимоги закону, які діяли на момент укладення договорів оренди, тому помилково відмовив у задоволені позову Христинівської міської ради Черкаської області у зв`язку із пропуском строку позовної давності, що призвело до ухвалення судового рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права. 
       Перевіривши наявні у справі докази, надані сторонами, апеляційний суд прийшов до висновку про недоведеність позивачем порушення його прав, укладеними договорами оренди, де позивач не був стороною, тому відсутні підстави для задоволення вимог позивача, оскільки відсутні правові підстави для визнання договорів недійсними згідно доводів та вимог позивача.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов?язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення («Серявін та інші проти України», №4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
       За таких обставин колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції слід змінити, виклавши мотивувальну частину в редакції даної постанови апеляційного суду, відмовивши позивачу у задоволенні позовних вимог за недоведеністю.
       Судові витрати слід залишити за стороною, яка подала апеляційну скаргу.
       Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в: 

       Апеляційну скаргу Христинівської міської ради Черкаської області – задовольнити частково.
       Рішення Христинівського районного суду Черкаської області від 22 серпня 2022 року – змінити, виклавши мотивувальну частину рішення суду в редакції даної постанови.
       Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції, Верховного Суду, протягом тридцяти днів, з дня складання повного тексту постанови, в порядку та за умов, визначених цивільно – процесуальним законодавством.
       Повний текст постанови складений 24.11.2022 року .         

       Головуючий                                                                Л.В. Нерушак

       Судді                                                                        Б.Б. Вініченко

       О.М. Новіков