УХВАЛА

28 листопада 2022 року 
м. Київ
справа №9901/212/21
адміністративне провадження №Зі/990/88/22
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Уханенка С.А., розглянувши у порядку письмового провадження заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Вальвака Олександра Миколайовича про відвід суддів: Чиркіна Сергія Миколайовича, Єзерова Альберта Анатолійовича, Кравчука Володимира Миколайовича, Рибачука Андрія Івановича, Стародуба Олександро Павловича, у справі №   9901/212/21 за позовом ОСОБА_1 до Президента України Зеленського Володимира Олександровича, треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Кабінет Міністрів України, Міністерство внутрішніх справ України та Національна поліція України, про визнання протиправним та нечинним указу в частині,
В С Т А Н О В И В:
У травні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Президента України Зеленського Володимира Олександровича, в якому просив: визнати протиправним та частково скасувати Указ Президента України від 21.05.2021 №203/2021 "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 14.05.2021 "Про застосування та внесення змін до персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)" в частині пункту 617 Додатку 1 до рішення Ради національної безпеки і оборони України від 14.05.2021 "Про застосування та внесення змін до персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)" накладених на позивача.
Ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 03 червня 2021 року відкрито провадження у справі.
Ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 17 листопада 2022 року частково задоволено клопотання представника Президента України про залучення третіх осіб та витребування доказів у справі та залучено до участі у справі: Кабінет Міністрів України, Міністерство внутрішніх справ України та Національну поліцію України у якості третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача.
21 листопада 2022 року до Верховного Суду надійшла заява представника позивача про відвід суддів Чиркіна С.М., Єзерова А.А, Кравчука В.М., Рибачука А.І., Стародуба О.П., у справі № 9901/212/21 на підставі пункту 4 частини першої статті 36 КАС України, а саме: наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності суддів.
Ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 22 листопада 2022 року визнано відвід необґрунтованим, а заяву про відвід зазначеної колегії суддів передано до Секретаріату Касаційного адміністративного суду для визначення судді, який не входить до складу суду, що розглядає цю справу, в порядку, передбаченому КАС України, для розгляду заяви.
Згідно із протоколом автоматизованого розподілу від 25 листопада 2022 року, заяву про відвід суддям: Чиркіну С.М., Єзерову А.А, Кравчуку В.М., Рибачуку А.І., Стародубу О.П. у справі №   9901/212/21 розподілено на суддю Уханенка С.А.
Відповідно до частини восьмої статті 40 КАС України суддя, якому передано заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження.
Заяву про відвід суддям Чиркіну С.М., Єзерову А.А, Кравчуку В.М., Рибачуку А.І., Стародубу О.П.  обґрунтовано тим, що при вирішенні Судом питання про залучення до участі третіх осіб колегією суддів порушено вимоги частини другої статті 49 КАС України, так як на, думку представника заявника, такі дії не передбачено нормами КАС України на стадії з`ясування обставин та перевірки їх доказів. 
Також представник позивача вказує, що колегією суддів порушено статтю 6 КАС України щодо дотримання принципу верховенства права у частині вимоги щодо юридичної визначеності, оскільки 01 липня 2021 колегією суддів вже приймалося рішення щодо відмови у залученні в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - Кабінету Міністрів України. Позивач вважає, що такі обставини викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності суддів Верховного Суду Чиркіна С.М., Єзерова А.А, Кравчука В.М., Рибачука А.І., Стародуба О.П. , а тому, на думку представника ОСОБА_1, є підстави для відводу зазначеної колегії суддів.
Положення частин першої, другої статті 36 КАС України передбачають випадки, коли суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу), а саме: 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.
Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу, яка встановлює недопустимість повторної участі суддів в розгляді адміністративної справи.
Частиною другою статті 6 КАС України встановлено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Перевіряючи мотиви, з яких виходив позивач, обґрунтовуючи заяву про відвід колегії суддів, Верховний Суд зазначає, що надаючи оцінку об`єктивності судді під час вчинення ним процесуальних дій у цій справі, необхідно виходити з таких критеріїв: чи вільний суддя під час виконання ним своїх обов`язків від будь-яких заходів впливу; чи сприяє його поведінка у судовому процесі та за стінами суду підтримці та зростанню довіри суспільства, представників юридичної професії та сторін у справі; чи вчинялись суддею дії, які можуть стати приводом для позбавлення його права брати участь у судовому засіданні та приймати рішення у справах.
Перед розглядом справи суддя повинен утриматись від будь-яких коментарів, які можуть вплинути на перебіг цієї справи чи поставити під сумнів справедливе ведення процесу. Суддя утримується від публічних та інших коментарів, оскільки це може перешкодити неупередженому розгляду справи стосовно  певної  особи чи питання.
При об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. При цьому, вирішальним є саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою але не вирішальною.
Верховний Суд зазначає, що суб`єктивний критерій вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і лише після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність.
Водночас наведені представником ОСОБА_1 у заяві доводи мають суб`єктивний характер, оскільки власне тлумачення представником позивача норм КАС України щодо залучення до участі у справі третіх осіб, що не є обставиною, що свідчить про упередженость суддів або викликає сумніви в їхній об`єктивності. У тексті заяви представник позивача наводить цитати із рішень Європейського суду з прав людини, посилається на Бангалорські принципи поведінки судді, розкриває поняття «належна правова процедура» у теоретичному аспекті, проте жодного об`єктивного прикладу вчинення суддями саме дій, які б свідчили про їхню упередженість чи ставить під сумнів їхню безсторонність не наведено, а його аргументи зводяться до фактичної незгоди з процесуальним рішенням суду. 
Верховний Суд зазначає, що за приписами частини четвертої статті 36 КАС України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.
Отже, відвід суддям Чиркіну С.М., Єзерову А.А, Кравчуку В.М., Рибачуку А.І., Стародубу О.П. є необґрунтованим, оскільки доводи представника позивача ґрунтуються на суб`єктивній оцінці процедури розгляду справи Верховним Судом та свідчать про незгоду з процесуальним рішенням суду, що не впливає на об`єктивність суддів.
Суд звертає увагу на відсутність інших підстав, передбачених статтями 36, 37 КАС України, які б унеможливлювали участь у розгляді справи суддів Чиркіна С.М., Єзерова А.А, Кравчука В.М., Рибачука   А.І., Стародуба О.П. і викликали необхідність їхнього відводу.
З урахуванням зазначеного, обґрунтованих підстав для задоволення заяви про відвід немає.
Керуючись статтями 36, 40 КАС України,
УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні заяви заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Вальвака Олександра Миколайовича про відвід суддів: Чиркіна Сергія Миколайовича, Єзерова Альберта Анатолійовича, Кравчука Володимира Миколайовича, Рибачука Андрія Івановича, Стародуба Олександро Павловича, у справі №   9901/212/21 за позовом ОСОБА_1 до Президента України Зеленського Володимира Олександровича, треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Кабінет Міністрів України, Міністерство внутрішніх справ України та Національна поліція України, про визнання протиправним та нечинним указу в частині.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не оскаржується.
Суддя                                                                                                               С.А. Уханенко