Ухвала
01 листопада 2022 року
місто Київ
 
справа № 754/225/21
провадження № 61-9219ск22
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Усика Г. І. (суддя-доповідач), Олійник А. С., Яремка В. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Державної інноваційної фінансово-кредитної установи на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 28 вересня 2021 року, додаткове рішення Деснянського районного суду міста Києва від 12 жовтня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 01 вересня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної інноваційної фінансово-кредитної установи про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, 
ВСТАНОВИВ:
У січні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, у якому просила визнати незаконним та скасувати наказ Державної інноваційної фінансово-кредитної установи від 01 грудня 2020 року № 145-к/тр про оголошення їй догани; визнати незаконним та скасувати наказ від 01 грудня 2020 року 
№ 146-к/тр про звільнення; визнати її звільнення незаконним та поновити на посаді начальника відділу кадрів Державної інноваційної фінансово-кредитної установи; стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 01 грудня 2020 року до дня ухвалення судового рішення.
Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 28 вересня 2021 року позов задоволено.
Визнано незаконним та скасовано наказ Державної інноваційної фінансово-кредитної установи від 01 грудня 2020 року № 145-к/тр про оголошення догани ОСОБА_1 .
Визнано незаконним та скасовано наказ Державної інноваційної фінансово-кредитної установи від 01 грудня 2020 року № 146-к/тр про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника відділу кадрів.
Визнано звільнення ОСОБА_1 з посади начальника відділу кадрів Державної інноваційної фінансово-кредитної установи на підставі пункту 3 частини першої статті 40 КЗпП України за систематичне невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення, незаконним та поновлено її на посаді начальника відділу кадрів.
Стягнуто з Державної інноваційної фінансово-кредитної установи на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 257 936,49 грн. Здійснено розподіл судових витрат.
Додатковим рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 12 жовтня 2021 року стягнуто з Державної інноваційної фінансово-кредитної установи на користь ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу у розмірі 5 500,00 грн.
Постановою Київського апеляційного суду від 01 вересня 2022 року залишено без змін рішення Деснянського районного суду міста Києва від 28 вересня 2021 року та додаткове рішення цього ж суду від 12 жовтня 2021 року.
21 вересня 2022 року Державна інноваційна фінансово-кредитна установа звернулася засобами електронного зв`язку із застосування електронного підпису, до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Деснянського районного суду міста Києва від 28 вересня 2021 року, додаткове рішення цього ж суду від 12 жовтня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 01 вересня 2022 року, ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.
Ухвалою Верховного Суду від 29 вересня 2022 року касаційну скаргу залишено без руху та надано заявнику строк для виконання її вимог, а саме для подання доказів на підтвердження сплати судового збору за подання касаційної скарги та доказів надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копії касаційної скарги.
У жовтні 2022 року до Верховного Суду надійшли документи на усунення недоліків касаційної скарги.
Як на підставу касаційного оскарження судових рішень заявник посилається напункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України - неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, без урахування висновків, викладених у постанові Верховного Суду України від 19 жовтня 2016 року у справі № 6-2801цс15 щодо правової оцінки дисциплінарного проступку за наявності письмових доказів вчинення такого проступку; у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 щодо критерію розумності розміру витрат на професійну правничу допомогу, враховуючи конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.
Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України. Наведені у ній доводи підлягають перевірці за матеріалами справи, а тому згідно частини сьомої статті 394 ЦПК України наявні підстави для відкриття касаційного провадження.
Касаційне провадження у цій справі відкривається на підставі пункту 1частини другої статті 389 ЦПК України.
Керуючись статтями 3, 389, 392, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження у справі за позовом  ОСОБА_1 до Державної інноваційної фінансово-кредитної установи про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за касаційною скаргою Державної інноваційної фінансово-кредитної установи на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 28 вересня 2021 року, додаткове рішення Деснянського районного суду міста Києва від 12 жовтня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 01 вересня 2022 року.
Витребувати з Деснянського районного суду міста Києва цивільну справу № 754/225/21.
Ураховуючи, що до касаційної скарги долучено докази надсилання учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк тривалістю в десять днів від моменту отримання копії цієї ухвали суду.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:        	Г. І. Усик     А. С. Олійник     В. В. Яремко