ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6001/22 Справа № 183/3008/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Оладенко  О. С. Суддя у 2-й інстанції - Пищида  М. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2022 року                                                                м. Дніпро 

       Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
       головуючого – Пищиди М.М.
       суддів – Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.
       за участю секретаря судового засідання – Лопакової А.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрне підприємство «Придніпровське» на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 червня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Олімпекс-Агро», Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрне підприємство «Придніпровське» про розірвання договору оренди земельної ділянки,-
В С Т А Н О В И Л А:
       У травні 2021 року позивачка звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Олімпекс-Агро», Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрне підприємство «Придніпровське» про розірвання договору оренди земельної ділянки.
       В обґрунтування позову зазначила, що у відповідності до свідоцтва про право на спадщину за законом від 03 листопада 2015 року, вона є власницею земельної ділянки площею 2,9500 га, кадастровий номер 1223281000:02:007:0115, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, яку успадкувала після смерті чоловіка - ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
       26 березня 2004 року спадкодавцем - ОСОБА_2 укладено Договір оренди земельної ділянки без номеру, у відповідності до якого ОСОБА_2 надав ТОВ Агрофірма «Олімпекс-Агро» в строкове, платне користування належну йому земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,9500 га.
       Між сторонами з метою продовження строку дії договору оренди та зміни розміру та порядку нарахування орендної плати укладалися додаткові угоди, а також погоджено заміну первісного орендодавця на його правонаступника, яким є позивач. 
       Так, 28 жовтня 2016 року між позивачем та ТОВ Агрофірма «Олімпекс-Агро» укладено Додаткову угоду, якою визначено строк дії договору - до 31 грудня 2028 року, а також встановлено орендну плату у грошовій формі у розмірі 6,5 % від нормативної грошової оцінки землі, що становить 7 033,96 грн. за один рік; визначено, що Орендар проводить безкоштовну поставку 1 тони соломи до садиби Орендодавця, оранку та культивацію його присадибної земельної ділянки до 0,40 га, на підставі заяви Орендодавця; строк видачі орендної плати: до 31 грудня поточного року.
       29 березня 2018 року між позивачем та відповідачами укладено Додаткову угоду відповідно до якої ТОВ Агрофірма «Олімпекс-Агро» передає, а ТОВ «Аграрне підприємство «Придніпровське» приймає на себе права та обов`язки сторони (Орендаря), передбачені в Договорі оренди. Також сторонами погоджено, що орендна плата вноситься Орендарем у грошовій формі в розмірі 7,5 % нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 8 116,11 грн. за рік оренди, а також Орендар проводить безкоштовне завезення соломи до садиби Орендодавця та здійснює безкоштовну оранку та культивацію присадибної ділянки Орендодавця до 0,40 га в територіальних межах Орендаря на підставі поданої письмової заяви.
       У зв`язку з наведеним, позивач зазначає, що в спірному договорі, з урахуванням додаткових угод, визначено три форми орендної плати: грошову; натуральну, яка є самостійною та підлягає виплаті (виконанню); відробіткову, яка є самостійною та підлягає виплаті (виконанню).
       Відповідачами у період з 2017 по 2020 рік включно, взагалі не виконуються взяті на себе зобов`язання щодо безкоштовної поставки 1 тони грубих кормів (соломи) до садиби Орендодавця, а також не надаються послуги по обробітку присадибної земельної ділянки Орендодавця до 0,40 та (оранка та культивація).
       Враховуючи вищевикладене, позивачка просила суд розірвати Договір оренди земельної ділянки площею 2,9500 га (кадастровий номер 1223281000:02:007:0115) без номеру від 26 березня 2004 року, з урахуванням змін, викладених в Додатковій угоді від 13 липня 2009 року, Додатковій угоді про зміну сторони в зобов`язанні від 26 серпня 2016 року, Додатковій угоді від 28 жовтня 2016 року та у Додатковій угоді №б/н від 29 березня 2018 року, укладений між спадкодавцем ОСОБА_2 (спадкоємець ОСОБА_1 ) та Товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Олімпекс-Агро», яке в подальшому безоплатно відступило права та обов`язки Товариству з обмеженою відповідальністю «Аграрне підприємство «Придніпровське».
       Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 червня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Олімпекс-Агро», Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрне підприємство «Придніпровське» про розірвання договору оренди земельної ділянки — задоволено.
       Розірвано Договір оренди земельної ділянки площею 2,9500 га кадастровий номер 1223281000:02:007:0115, без номеру від 26 березня 2004 року, з урахуванням змін, викладених у Додатковій угоді від 13 липня 2009 року, Додатковій угоді про заміну сторони в зобов`язанні від 26 серпня 2016 року, Додатковій угоді від 28 жовтня 2016 року та у Додатковій угоді № б/н від 29 березня 2018 року, укладений між спадкодавцем ОСОБА_2 , спадкоємцем якого є ОСОБА_1 , та Товариством з обмеженою відповідальністю агрофірма «Олімпекс-Агро», яке в подальшому безоплатно відступило свої права та обов`язки новому орендареві - Товариству з обмеженою відповідальністю «Аграрне підприємство «Придніпровське».
       Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрне підприємство «Придніпровське» на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у сумі 908 грн. та витрати на правничу допомогу у сумі 10000 грн., а разом 10908грн.
       Не погодившись з вказаним рішенням суду, Товариство з обмеженою відповідальністю «Аграрне підприємство «Придніпровське» звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
       В обґрунтування апеляційної скарги, посилається на те, що судом першої інстанції було неповно та неправильно встановлено деякі обставини, що мають значення для справи, внаслідок неправильного дослідження і оцінки наданих суду доказів.
       Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за потрібне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.
       Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 03 листопада 2015 року, посвідченого державним нотаріусом Новомосковської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Крутько Л.П., зареєстровано в реєстрі за № 2-1315 належить земельна ділянка загальною площею 2,9500 га, кадастровий номер 1223281000:02:007:0115, яку передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області. 
       26 березня 2004 року спадкодавець ОСОБА_2 передав вищевказану земельну ділянку у строкове платне користування ТОВ Агрофірмі «Олімпекс-Агро» на підставі Договору оренди земельної ділянки, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №129814912 від 05.07.2018. 
       У відповідності до п. 1, 2.1, 2.3 Договору оренди, Орендодавець надав відповідачу в строкове платне користування належну йому земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,230 га. терміном на чотири роки одинадцять місяців двадцять дев`ять днів, з моменту державної реєстрації договору.
       Відповідно до п. 2.2. Договору оренди, відповідач ТОВ АФ «Олімпекс-Агро» зобов`язався сплачувати Орендодавцю щороку орендну плату у грошовій формі у розмірі 1,5 відсотків від грошової оцінки землі, згідно Указу Президента України від 02 лютого 2002 року № 92 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян-власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)» із змінами від 13 вересня 2002 року, що становить 475,10 грн. за один рік.
       Договором у п. 2.2. абз. 2 передбачено, що вказана у цьому договорі орендна плата також коригуватиметься Орендарем шляхом видання наказу без внесення доповнень до договору у наступних випадках: у разі зміни законодавством мінімальної орендної плати; у разі індексації законодавством грошової оцінки землі.
       Строк видачі орендної плати: до 30 грудня кожного календарного року (абз. 5 п. 2.2 Договору).
       Згідно з абз. 3 п. 2.2 Договору, Орендар гарантує продаж Орендодавцю сільськогосподарської продукції (зерно різне, м`ясо, поголів`я свиней та ВРХ та інше).
       Відповідно до п. 3 Договору «Відповідальність сторін» Договору сторони погодили, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим Договором, Орендар несе відповідальність у вигляді пені в розмірі 0,01 відсотка від суми недоїмки за кожний день прострочення.
       Згідно з п. 1.1. Договору оренди, сторонами погоджено нормативну грошову оцінку земельної ділянки яка на день підписання Договору становила 31 673,00 грн.
       На виконання п. 3 Договору оренди спадкодавець в день підписання Договору оренди землі також підписав акт приймання передачі (без дати та номеру), відповідно до якого земельна ділянка передана в оренду відповідачу ТОВ АФ «Олімпекс-Агро».
       Встановлено, що 13 липня 2009 року Новомосковським районним відділом Дніпропетровської регіональної філії центру Державного земельного кадастру за № 04:09:126:03892 було зареєстровано Додаткову угоду без номеру та дати до Договору оренди земельної ділянки.
       За змістом вказаної Додаткової угоди сторони погодили: продовжити термін дії Договору до 31 грудня 2021 року; збільшити розмір орендної плати у грошовій формі у розмірі 2,0 % від грошової оцінки землі, що становить 656,00 грн. за один рік, а також проведення безкоштовного завезення соломи до садиби Орендодавця, оранку та культивацію присадибної ділянки Орендодавця до 0,40 га. Орендар відшкодовує витрати на поховання та несе відповідальність за заростання орендованої земельної ділянки бур`янами.
       Крім того, сторони погодили, що у випадку прийняття відповідними державними органами нормативних документів про підвищення вартості орендної плати за земельну ділянку, Орендар також повинен підняти вартість орендної плати та внести відповідні зміни до Договору оренди земельної ділянки. У всьому іншому, що не передбачено даною Додатковою угодою, сторони керуються Договором та діючим в Україні законодавством.
       26 серпня 2016 року між позивачем та ТОВ Агрофірма "Олімпекс-Агро" було укладено додаткову угоду про заміну сторони в зобов`язані до Договору оренди без номеру та дати щодо земельної ділянки площею 2,9500 га (кадастровий номер 1223281000:02:007:0115), згідно з яким позивач виступила в якості нового орендодавця земельної ділянки за основним договором .
       28 жовтня 2016 року між позивачем та ТОВ Агрофірма "Олімпекс-Агро" укладено Додаткову угоду, якою визначено строк дії договору - до 31 грудня 2028 року, а також встановлено орендну плату у грошовій формі у розмірі 6,5 % від нормативної грошової оцінки землі, що становить 7 033,96 грн. за один рік; визначено, що Орендар проводить безкоштовну поставку 1 тони соломи до садиби Орендодавця, оранку та культивацію його присадибної земельної ділянки до 0,40 га, на підставі заяви Орендодавця; строк видачі орендної плати: до 31 грудня поточного року .
       29 березня 2018 року між позивачем, ТОВ АФ «Олімпекс-Агро» та ТОВ «Аграрне підприємство «Придніпровське» укладено Додаткову угоду (про заміну сторони та внесення змін до Договору оренди) до Договору оренди землі та додаткової угоди від 28 жовтня 2016 року. Відповідно п. 1 даної Додаткової угоди від 29 березня 2018 року - зі згоди позивача, (яка виражається шляхом підписання даної Угоди), ТОВ Агрофірма "Олімпекс-Агро" передає, а ТОВ «Аграрне підприємство «Придніпровське» приймає на себе права та обов`язки сторони (Орендаря), передбачені в Договорі оренди. Також було вирішено змінити п. 2.5, 3.1, 4.1 Договору оренди землі виклавши його в новій редакції:
       За пунктом 4 Додаткової угоди від 29 березня 2018 року - Орендна плата вноситься Орендарем у грошовій формі в розмірі 7,5% нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 8 116,11 грн., а також Орендар проводить безкоштовне завезення соломи до садиби Орендодавця та здійснює безкоштовну оранку та культивацію присадибної ділянки Орендодавця до 0,40 га в територіальних межах Орендаря, на підставі поданої письмової заяви Орендодавцем.
       Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що невиплата орендної плати у натуральній та відробітковій формах є недоведеною позовною вимогою. Проте, орендна плата у грошовій формі сплачена в не повному обсязі, що є достатньою підставою для розірвання спірного договору оренди.
       Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.
       Відповідно до частини першої статті 4, частини першої статті 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
       Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
       Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
       Згідно ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні, або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однією із сторін має бути досягнуто згоди.
       Відповідно до ст.1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
       Згідно ст. 13 вищевказаного Закону договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
       Згідно ч.5 ст. 6 Закону України «Про оренду землі» право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.
       Положеннями ст. 31 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом . Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. Тобто, для можливості розірвання договору в односторонньому порядку дане має бути чітко передбачено договором.
       Крім того, згідно ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.
       Використання земельної ділянки не за цільовим призначенням ( ст.141, 143 ЗКУ), систематична несплата орендної плати ( ст.141 ЗКУ).
       Отже, законодавство встановлює, що розірвання договору в односторонньому порядку можливе лише тоді, коли це прямо передбачено у договорі оренди землі.
       Наявність відповідної умови в договорі є вирішальною для розгляду справи. Відтак, сторони у договорі мають чітко визначити можливість розірвання договору в односторонньому порядку та механізм (процедуру) такого розірвання (шляхом підписання відповідної угоди, тощо). Таке визначення має бути чітким та недвозначним, закріплювати всі умови співпраці.
       Таким чином, наведеними положеннями закону, які регулюють спірні відносини, передбачена систематична (два і більше випадки) несплата орендної плати, передбаченої договором, як підстава для розірвання договору оренди. Враховуючи, що до відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення ЦК України, слід дійти висновку, що при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України.
       У пункті «д» частини першої статті 141 ЗК України визначено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.
       Відповідно до частини першої статті 782 ЦК України наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за її користування протягом трьох місяців підряд.
       Отже, наведеними положеннями закону, які регулюють спірні відносини, передбачена систематична (два і більше випадки) несплата орендної плати, передбаченої договором, як підстава для розірвання договору оренди. Разове порушення умов договору оренди у цій частині не вважається систематичним і не може бути підставою для його розірвання, але ж повторне порушення вже може свідчити про систематичність.
       Враховуючи, що до відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення ЦК України, слід дійти висновку, що при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України.
       Згідно з частиною другою статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
       Стаття 611 ЦК України передбачає різні правові наслідки порушення зобов`язання, до яких належать, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків і моральної шкоди.
       Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, що значною мірою позбавляє того, на що особа розраховувала при укладенні договору, відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.
       Колегія суддів зазначає, що сам факт систематичного порушення договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати є самостійною та достатньою підставою для розірвання такого договору.
       У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2018 року у справі № 912/1385/17 (провадження № 12-201гс18) міститься висновок, що: « враховуючи, що до відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення ЦК України, слід дійти висновку, що при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України.
       У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 (провадження № 61-41932сво18) зазначено, що: «у пункті «д» частини першої статті 141 ЗК України визначено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться».
       Аналізуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність ознак систематичності несплати відповідачем орендної плати, оскільки відповідач сплачував орендну плату в грошовій формі за погодженням із позивачем в повному обсязі, що підтверджується наданою відповідачем довідкою про розмір нарахованої та фактично виплаченої орендної плати та копіями відомостей про виплату орендної плати.
       Так, з матеріалів справи вбачається, що у власності позивача, окрім спірної земельної ділянки, перебувають ще дві земельні ділянки, які передані на праві оренди у користування відповідачів, тобто окрім спірної земельної ділянки з кадастровим номером 1223281000:02:007:0115, існують правовідносини, пов`язані з орендою ще двох земельних ділянок з кадастровим номером 1223281000:02:007:0116 та 1223281000:02:007:0117, розташованих на території Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області.
       В матеріалах справи наявні докази виплати орендної плати за спірним договором оренди у грошовій формі ТОВ «Аграрне підприємство «Придніпровське». У поданих відомостях на виплату готівки наявні по три записи про виплату коштів ОСОБА_1 , що відповідає кількості земельних ділянок, власником яких є позивач та які вона передала в оренду відповідачам. У вказаних відомостях, у графі «договір» відображені номери 115,116 та 117, які відображають останні три цифри кадастрових номерів земельних ділянок, належних позивачу, відтак вони є належними доказами сплати орендної плати.
       При цьому, ТОВ «Аграрне підприємство «Придніпровське» надані докази виплати орендної плати за 2018 - 2020 роки за Договором оренди земельної ділянки, а саме: - за 2018 рік на суму 2613 грн. (3 платежі по 871 грн.) (відомість на виплату готівки № 00000000367 від 28 березня 2018 року); на суму 570,00грн. (відомість на виплату готівки № 1666 від 03.07.2018 року); на суму 4500 грн. (3 платежі по 1500 грн.) (відомість на виплату готівки № 00000000365 від 28 березня 2018 року); на суму 2177,82 грн. (відомість на виплату готівки № 000000003799 від 30 листопада 2018 року); на суму 3500 грн. (відомість на виплату готівки №145 від 02.10.2018 року), а всього за 2018 рік – 10 177,82 грн. 
       - за 2019 рік на суму 4178 грн. та 3500 грн. (відомість на виплату готівки № 2285 від 11.11.2019 року); відомість б/н від 13.11.2019 року в сумі 3570 грн; відомість б/н від серпня 2019 року в сумі 7350 грн; відомість № 1627 від 26.07.2019 року в сумі 5000 грн; відомість №1430 від 05.07.2019 року в сумі 635 грн.; відомість № 2366 від 13.12.2019 року в сумі 409 грн., відомість № 754 від 12.03.2019 року в сумі 5000 грн.; а всього за 2019 рік –29 642 грн.
       - за 2020 рік відомість б/н від 07.2020 року в сумі 649,80 грн.; відомість б/н від 25.09.2020 року в сумі 4376 грн.; платіжне доручення 6092960437 від 05.11.2020 року в сумі 7000 грн.; платіжне доручення № 6092962432 від 21.12.2020 року в сумі 2246 грн, а всього за 2020 рік – 14 271,8 грн.
       Суд вірно не взяв до уваги платіжне доручення від 10.06.2021 року у сумі 25 652,91 грн, а також колегія суддів не бере до уваги платіжне доручення від 22.11.2021 року у сумі 2296,06 грн, оскільки вони містить посилання на виплату орендної плати у грошовій формі за 2021 рік, а тому не стосується спірного періоду.
       Отже, сума орендної плати за 2018-2020 роки, що підлягала виплаті складає 24 348,33 грн. (8 116,11 грн. (орендна плата за рік) х 3 роки).
       ТОВ «Аграрне підприємство «Придніпровське» всього сплачено 54 091,62 грн.
       Однак, як встановлено в судді першої інстанції, та визнається самим відповідачем, між ОСОБА_1 та ТОВ АФ «Олімпекс-Агро», ТОВ «Аграрне підприємство «Придніпровське» окрім спірної земельної ділянки, перебувають ще дві земельні ділянки, які передані на праві оренди у користування відповідачів з аналогічним змістом додаткових угод, тобто враховуючи виплати орендної плати в сукупності по трьом вищевказаним земельним ділянкам наявна заборгованість в сумі 18 953,37 грн. за 2018-2020 роки (73044,99 грн ( 24 348,33 грн + 24 348,33 + 24 348,33 грн)- 54 091,62 грн.).
       Оскільки з вказаних платіжних доручень неможливо встановити за яким договором, з трьох укладених з позивачем, було здійснено відповідні виплати, колегія суддів вважає доведеним та встановленим факт несвоєчасної та не у повному обсязі виплати орендної плати у грошовій формі.
       Приведені в апеляційній скарзі доводи про те, що суд не дав оцінки наданим доказам не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, та особистого тлумачення апелянтами норм матеріального та процесуального права.
       Відповідно до ст.89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
       Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.
       Враховуючи зазначене, відповідно до статті 375 ЦПК України апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення залишенню без змін.
       На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А:
       Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрне підприємство «Придніпровське» — залишити без задоволення.
       Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 червня 2022 року — залишити без змін.
       Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до чинного законодавства.
       Судді: