П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

06 грудня 2022 р.	м.Одеса	Справа № 420/5106/22	
Головуючий в 1 інстанції: Радчук А.А.
          
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
судді-доповідача – Шляхтицького О.І.,
суддів: Домусчі С.Д., Семенюка Г.В.

розглянувши  в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Державної установи “Територіальне медичне об`єднання МВС України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2022 року по справі  № 420/5106/22 за позовом ОСОБА_1 до   Державної установи “Територіальне медичне об`єднання МВС України в Одеській, про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, –

ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог.

У березні 2022 року ОСОБА_1 звернувся з вищевказаним адміністративним позовом, у якому просив:
– визнати протиправними дії Державної установи “Територіальне медичне об`єднання МВС України в Одеській області” щодо відмови у оформлені всіх необхідних документів та подання про призначення пенсії за вислугу років ОСОБА_1 ;
– зобов`язати Державну установу “Територіальне медичне об`єднання МВС України в Одеській області” оформити всі необхідні документи та подання про призначення пенсії ОСОБА_1 за вислугу років згідно додатку 2 до пункту 12 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” та направити їх до головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області для прийняття рішення.
В обґрунтування позовних вимог зазначається, що позивач проходив службу в органах внутрішніх справ України. Вислуга років позивача на день звiльнення складає: у календарному обчисленні: 18 років 06 місяців 13 днів, у пільговому обчислені - 22 років 06 місяців 25 днів, що підтверджується копією послужного списку.
Заявою від 09 грудня 2021 року позивач звернувся до Ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Одеській області із заявою, в якій просив відповідача підготувати необхідні документи передбачені діючим законодавством України для призначення йому пенсії за вислугу років та направити їх до головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, проте листом від 14.02.2022 року відповідачем було відмовлено.
Позивач вважає дії відповідача щодо не направлення до органів Пенсійного фонду України необхідних документів для призначення позивачу пенсії за вислугу років незаконними, протиправними та такими що перевищують межі наданих відповідачу повноважень, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.
У відзиві на позов відповідач зазначає, що позовні вимоги позивача є повністю необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. 
Листом Ліквідаційної комісії ГУМВС України в Одеській областi вiд 18.01.2022 № 33/2 до ДУ ТМО направлено за належністю, для розгляду та надання відповіді, заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії.
Згідно копії витягу із наказу ГУМВС України в Одеській області від 07.02.2014р. № 54o/c вислуга років на 03.03.2014 року (день звільнення позивача з ОВС) у календарному обчисленні становить 18 років 06 місяців 13 днів, а вiдповiдно до пункту “а” статті 12 Закону 2262, право на призначення пенсії за вислугу років набули особи звільнені зі служби у період з 1 жовтня 2013 року по 30 вересня 2014 року і на день звільнення мають вислугу 21 календарний рік та 6 місяців і більше.
Враховуючи викладе, згідно вимог чинного законодавства, сектор не має правових підстав для роботи з оформлення документів для призначення пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , як особі, яка на дату звільнення з ОВС не набула права на призначення пенсії за вислугу років згідно Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-XII "Про пенсійне забезпечення осіб, звiльнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій додатково зазначено, що відповідач перебравши на себе повноваження органу з призначення пенсій зазначив що правових підстав для призначення позивачу пенсії не має. Цим відповідач вийшов за межі наданих йому законом повноважень, тому як відповідач та Міністерство внутрішніх справ України в цілому не є тим органом, який приймає рішення щодо призначення пенсій громадянам України.
Доводи і обґрунтування відповідача про відсутність у позивача права на призначення пенсії за Законом №2262-XII протирічить позиції яка міститься у висновку Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду і яка викладена у постанові від 03 березня 2021 року у справі № 805/3923/18-а.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Одеський окружний адміністративний суд рішенням від 12 вересня 2022 року задовольнив позовні вимоги в повному обсязі.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, Державна установа “Територіальне медичне об`єднання МВС України в Одеській області” подала апеляційну скаргу.
В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права, у зв`язку з чим просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити.
Апелянт, мотивуючи власну правову позицію, акцентує на таких обставинах і причинах незаконності і необґрунтованості оскаржуваного судового рішення:
- судом першої інстанції проігноровано, що уповноважені структурні підрозділи  відповідно до Інструкції організовують роботу з оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій тільки особам, які мають право на пенсії відповідно до чинного законодавства, а позивач таким не являється.
          - суд першої інстанції повинен був застосувати нормативно-правовий акт, який є вищим за юридичною силою, а саме Закон України 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Обставини справи.

Суд першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ.
Наказом головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області від 07 лютого 2014 року № 54 o/c, підполковника міліції ОСОБА_1 з 03 березня 2014 року було звільнено у запас Збройних Сил України за власним бажанням відповідно до пп. “ж” п.64 Положення про проходження служби рядовим i начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року №114.
Відповідно до вищезазначеного наказу, вислуга років позивача на день звiльнення складає: у календарному обчисленні: 18 років 06 місяців 13 днів, у пільговому обчислені - 22 років 06 місяців 25 днів.
Зазначені обставини також підтверджуються копією послужного списку.
Заявою від 09 грудня 2021 року позивач звернувся до Ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Одеській області із заявою, в якій просив відповідача підготувати необхідні документи передбачені діючим законодавством України для призначення йому пенсії за вислугу років та направити їх до головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області.
Листом Ліквідаційної комісії ГУМВС України в Одеській областi вiд 18.01.2022р. № 33/2 до ДУ ТМО направлено вищезазначену заяву за належністю, для розгляду та надання відповіді.
Листом від 14.02.2022 року відповідачем було надано відповідь в якій було зазначено, що відповідно до вимог Закону України № 2262-XII "Про пенсійне забезпечення осіб, звiльнених з військової служби, та деяких інших осіб", правових підстав для призначення пенсії немає.
Вказані обставини сторонами не заперечуються, а отже є встановленими.

Висновок суду першої інстанції.

При задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції враховував правову позицію Верховного суду у складі об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у постанові від 03.03.2021 у справі № 805/3923/18-а та прийшов до висновку, що пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”, крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб» від 17 липня 1992 року.
Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.
Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України.

Джерела права й акти їх застосування та оцінка суду.

За змістом частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Загальні умови і порядок пенсійного забезпечення осіб, які перебували на службі, визначені Законом № 2262-XII.
Пунктом “а” частини першої статті 12 Закону №2262-XII передбачено, що пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах “б”-“д”, “ж” статті 1 - 2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2013 року по 30 вересня 2014 року і на день звільнення мають вислугу 21 календарний рік та 6 місяців і більше.
Пунктами “а”-“в” ч. 1 ст. 17 Закону №2262-XII визначено, що особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби і військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д" статті 1-2 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом, до вислуги років для призначення пенсії зараховуються: військова служба; служба в органах внутрішніх справ, поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Державній кримінально-виконавчій службі України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду; час роботи в органах державної влади, органах місцевого самоврядування або сформованих ними органах, на підприємствах, в установах, організаціях і у вищих навчальних закладах із залишенням на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України.
Згідно зі статтею 17-1 Закону №2262-XII порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до підпункту “в” пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 “Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей” (далі - Постанова №393), до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах один місяць служби за півтора місяці – на заставах, постах, у комендатурах, відділеннях КПП, маневрових групах зі змінними заставами, на кораблях і катерах, що несуть службу по охороні державного кордону України, інших підрозділах Державної прикордонної служби за Переліком, затверджуваним Адміністрацією Державної прикордонної служби України.
Статтею 17 Закону №2262-XII визначено види служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії, а статтею 17-1 Закону №2262-XII встановлено саме порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим законом. У свою чергу, вказаною нормою передбачено, що цей період та пільгові умови встановлюються саме Кабінетом Міністрів України.
Таким чином, Законом №2262-XII передбачені пільгові умови для призначення пенсій за вислугу років, які встановлюються урядом, шляхом прийняття підзаконних нормативно-правових актів.
Постановою №393 визначено, зокрема, порядок обчислення та призначення пенсій за вислугу років, зокрема, поліцейським. Вказана постанова є підзаконним нормативно-правовим актом, мета якого конкретизувати нормативне регулювання з метою вирішення питань, що виникають з приводу призначення пенсії за вислугу років, зокрема, і на пільгових умовах.
Колегія суддів зазначає, Постановою № 393 передбачено певний перелік служби (роботи), яка зараховується на пільгових умовах один місяць служби за півтора місяця до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови.
Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції в тому що, аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що визначальною підставою у питанні можливості пільгового обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу роботи, який дає право на пенсію за вислугу років, є наявність законодавчого регулювання, яке передбачає включення зазначеного періоду (строку) до стажу роботи працівників певної категорії для реалізації цими особами права на призначення різних видів пенсій, чи інших соціальних виплат. Основним актом, на підставі якого здійснюється таке регулювання є, зокрема, Закон № 2262-ХІІ.
Можливість пільгового обчислення періоду проходження військової служби є похідною від визначальної підстави і має пов`язуватися не з категорією працівників, що реалізують право на пенсію за вислугу років, а зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті проходження військової служби в певний, визначений у законодавчому порядку період часу. Отже, така можливість передбачена постановою № 393.
З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що до актів правового регулювання умов і порядку призначення пенсій за вислугу років належать і ті правові акти, які передбачають пільгове (кратне) обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу роботи, що дає право на призначення й отримання різних видів пенсій та соціального забезпечення.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №750/9775/16-а.
Також, суд першої інстанції доцільно застосував практику викладену у постанові Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 14 квітня 2021 року у справі № 480/4241/18.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується доказами наявними у  матеріалах справи, вислуга років ОСОБА_2 , становить: у календарному обчисленні: 18 років 06 місяців 13 днів, у пільговому обчислені - 22 років 06 місяців 25 днів.
передбачена Законом №2262-ХІІ календарна вислуга - це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік - 365 календарних днів, календарний місяць - 30 календарних днів).
В свою чергу, передбачені статтею 171  Закону №2262-ХІІ пільгові умови призначення пенсій відповідно до Порядку 393 полягають в пільговому (кратному) зарахуванні вислуги років.
При цьому, таке зарахування не є самостійним видом вислуги і не конкурує з її календарним обчисленням, а є лише пільговим зарахуванням уже наявної вислуги. Фактична тривалість вислуги при такому зарахуванні не змінюється, а лише зараховується на пільгових (кратних) умовах.
Принагідно колегія суддів зазначає, що завдяки такому зарахуванню необхідну кількість років для призначення пенсії за вислугу років особа набуває швидше, порівняно із зарахуванням вислуги на загальних (не пільгових) умовах, що і становить природу пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за Законом №2262-ХІІ. Отже, для призначення пенсії позивачу необхідно враховувати наявну в нього календарну та пільгову вислугу років.
Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
В ході розгляду справи позивач не довів суду ті обставини, на які він посилався в обґрунтування заявлених вимог, а відповідач не надав суду належні докази на підтвердження своїх заперечень проти позову.
Таким чином, суд першої інстанції правильно дійшов висновків про необхідність задоволення позовних вимог ОСОБА_2 .
Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає. 

Доводи апеляційної скарги.

Апеляційний суд відхиляє доводи апелянта щодо відсутності правових підстав для оформлення документів для призначення пенсії позивачу за вислугою років з огляду на таке.
Вислуга років позивача, із врахуванням часу служби в органах внутрішніх справ, яка підлягає зарахуванню на пільгових умовах становить 22 років 06 місяців 25 днів, що підтверджується копією послужного списку.
Відтак, позивач набув право на призначення пенсії за вислугу років на підставі пункту «а» статті 12 Закону України № 2262-XII, з урахуванням Порядку  №393 “Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей”
Інші доводи апеляційної скарги, яким була дана оцінка в мотивувальній частині постанови, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.
            Таким чином, судом першої інстанції під час прийняття судового рішення по справі № 420/5106/22 від 12 вересня 2022 року правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм процесуального права, відповідно до ст. 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення - без змін.
З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін відповідно до приписів статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України, –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної установи “Територіальне медичне об`єднання МВС України в Одеській області” залишити без задоволення, рішення Одеського окружного адміністративного суду  від 12 вересня 2022  по справі  № 420/5106/22 – залишити без змін.
          Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя 	 	Шляхтицький О.І.	
Судді	    	Домусчі С.Д.    Семенюк Г.В.