Справа № 344/17455/21 
Провадження № 22-ц/4808/1180/22 
Головуючий у 1 інстанції Шамотайло О. В. 
Суддя-доповідач Луганська 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2022 року                                                                        м. Івано-Франківськ 
Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Луганської В.М.
суддів - Баркова В.М., Девляшевського В.А.,
за участю секретаря - Петріва Д.Б.
учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 
відповідач – ОСОБА_2 ,
розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_3 ,
на ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 15 серпня 2022 року, постановлену у складі судді Шамотайло О.В.,
у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухомість в порядку спадкування за заповітом,
в с т а н о в и в:
У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухомість в порядку спадкування за заповітом, в обґрунтування якого зазначив, що 19.02.1997 року Івано-Франківською нотаріальною конторою посвідчено заповіт від імені його діда ОСОБА_1 , згідно якого на випадок його смерті все майно, з чого б воно не складалося заповідалося позивачу. 

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 15 серпня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_3 , звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу про залишення позову без розгляду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції посилаючись на порушення судом норм процесуального права та встановлення обставин справи, які не відповідають фактичним обставинам.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що позивач з 08 січня 2022 року перебуває за межами України, що підтверджується відміткою в закордонному паспорті і жодного повідомлення про час і дату судового засідання він не отримував. Зазначає, що ОСОБА_3 , як представником позивача, було подано заяву про відкладення підготовчого судового засідання, яке було призначено на 02 грудня 2021 року, в подальшому судом її не було жодного разу повідомлено про дати слухання даної справи.
Крім того в день постановлення ухвали представник позивача не могла бути присутня у судовому засіданні з поважних причин, оскільки перебувала в центральній міській клінічній лікарні, де здійснювала догляд за хворим, що підтверджується відповідним документом, а відносно позивача є дані про те, що він відсутній за місцем проживання та поштове повідомлення про повернення рекомендованого листа до суду. 26 січня 2022 року судове засідання не відбулося у зв`язку із розглядом суддею клопотань в порядку КПК України, а 28 лютого 2022 року судове засідання не проводилось у зв`язку із введенням воєнного стану.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідачки ОСОБА_2 – ОСОБА_4 , зазначив, що дана справа перебуває у провадженні суду першої інстанції з 03 листопада 2021 року, понад дев`ять місяців, протягом яких підготовче судове засідання відкладалось сім разів, п`ять з яких через неявку представника позивача. Доводи, якими позивач обґрунтовує апеляційну скаргу вважає неспроможними, оскільки надана лише одна копія паспорту для виїзду за кордон без довідки УДМС про кількість наявних у особи паспортів або інформації із Державної прикордонної служби про перетин кордону особою, не є достатнім доказом перебування позивача за кордоном.
Представник позивача 02 грудня 2021 року, 28 лютого 2022 року, 17травня 2022 року не прибула у судове засідання та не повідомила суд про причини такої неявки, 15 серпня 2022 року представник позивача повторно не з`явилась у судове засідання. Вважає, що факт зайнятості представника позивача по догляду за хворим членом сім`ї, як поважності причини повторної неявки до судового засідання, не може бути прийнято судом, оскільки письмовий доказ, поданий представником позивача не підтверджує зайнятість представника саме під час призначеного судового засідання, а лише підтверджує її право у вказаний період перебувати на території лікарні. 

У судовому засіданні представник скаржника ОСОБА_3 підтримала апеляційну скаргу, посилаючись на доводи викладені в апеляційній скарзі. 

У судовому засіданні представник відповідачки ОСОБА_4 апеляційну скаргу не визнав, вважає, що відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

Частинами 1, 4 статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Статтею 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим та має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеного цим Кодексом. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Оскаржувана ухвала вказаним вимогам не відповідає.

Постановляючи ухвалу про залишення позову без розгляду у підготовчому засіданні, суд першої інстанції, посилався на те, що дії позивача свідчать про зловживання останнім своїми процесуальними правами, оскільки позивач, якого у встановленому законом порядку повідомлено про час та місце розгляду справи, повторно не направив у судове засідання свого представника, що унеможливлює і завершення цієї справи опираючись на положення ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо розгляду справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом та виходячи лише з наявних у справі доказів, тому позов підлягає залишенню без розгляду.

Колегія суддів не може погодитись з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
Статтею 196 ЦПК України передбачено, що для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання.
Дата і час підготовчого засідання призначаються суддею з урахуванням обставин справи і необхідності вчинення відповідних процесуальних дій.
Положеннями статті 189 ЦПК України визначено, що завданнями підготовчого провадження є: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.
Таким чином, підготовче судове провадження - це стадiя судового прoцесу, в якій з`ясовується предмет спoру, позoвні вимoги, заперечення на позoвні вимoги, склад учасників судовoго процесу, вирішення відводів, xарактер спірних правовідносин та інших дій, які будуть слугувати для правильного і безперешкoдного розгляду справи пo суті, іншими словами, це важлива складова судочинства, що спрямована на створення умов для правильного, безперешкодного та своєчасного розгляду справи по суті.
Підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання.
Підготовче засідання є формою підготовчого провадження, яка полягає у вчиненні судом та учасниками судового процесу відповідних процесуальних дій.
Підготовче засідання проводиться судом із повідомленням учасників справи (частина перша статті 197 ЦПК України).
Частиною другою статті 198 ЦПК України передбачено, що суд відкладає підготовче засідання в межах визначеного цим Кодексом строку підготовчого провадження у випадках: 1) визначених частиною другою статті 223 цього Кодексу; 2) залучення до участі або вступу у справу третьої особи, заміни неналежного відповідача, залучення співвідповідача; 3) в інших випадках, коли питання, визначені частиною другою статті 197 цього Кодексу, не можуть бути розглянуті у підготовчому засіданні.
За змістом частин першої-другої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Виходячи зі змісту вказаних процесуальних норм, підготовче провадження має бути проведено протягом встановлених строків, а неявка належним чином повідомленого про дату та час підготовчого засідання позивача за загальним правилом не перешкоджає проведенню підготовчого засідання.
Відповідно до частини першої статті 200 ЦПК України у підготовчому засіданні суд постановляє ухвалу (ухвали) про процесуальні дії, що необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті.
Згідно з частинами першою та другою статті 211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.
За змістом пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.
При застосуванні тієї чи іншої норми процесуального права, суд повинен виходити із комплексного та ґрунтовного аналізу норм права загалом.
Цивільним процесуальним законом чітко розмежовано підготовче провадження із проведенням підготовчого засідання, його особливості, строки проведення (Глава 3 Розділу III «Позовне провадження») та розгляд справи по суті із проведенням судового засідання (Глава 3 вказаного розділу).
Стаття 223 ЦПК України, яка, зокрема, передбачає, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору, стосується розгляду справи по суті, у зв`язку з чим регулятивний вплив цієї статті не поширюється на випадок повторної неявки позивача у підготовче засідання.
У постанові Верховного Суду від 21 жовтня 2019 року у справі № 759/15271/17 зроблено правовий висновок стосовно застосування положень пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України та зазначено, що аналіз змісту пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України свідчить про те, що залишення позовної заяви без розгляду з цієї підстави може мати місце лише в тому випадку, якщо позивач, який був належним чином повідомлений про час слухання справи, повторно не з`явився саме в судове засідання, а не в підготовче засідання.
Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 11 березня 2020 року у справі № 761/8849/19, від 18 січня 2021 року у справі № 760/22245/18, від 20 січня 2021 року у справі № 569/5089/17.
З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 03 листопада 2021 року відкрито провадження по справі, судом встановлено, що справа буде розглядатися за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 02 грудня 2021 року о 13 год 10 хв. 
29 листопада 2021 року від представника позивача ОСОБА_3 на електронну адресу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області надійшла заява про відкладення розгляду у зв`язку з зайнятістю представника в іншому судовому процесі. 
02 грудня 2021 року відкладено підготовче судове засідання на 26 січня 2022 року на 13 год 15 хв.
26 січня 2022 року від представника відповідача ОСОБА_4 на електронну адресу суду першої інстанції надійшла заява про відкладення підготовчого судового засідання у зв`язку з раптовим погіршенням стану здоров`я.
Також 26 січня 2022 року слухання справи не відбувалося у зв`язку з вирішенням суддею клопотань в порядку КПК України, які носять невідкладний характер та потребують оперативного вирішення у найкоротші строки та підготовче засідання відкладено на 28 лютого 2022 року на 10 год 30 хв. (а.с. 171).
28 лютого 2022 року підготовче судове засідання було відкладено у зв`язку відповідно до пункту 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» на 17 травня 2022 року на 10 год. 30 хв.(а.с. 175).
17 травня 2022 року підготовче судове засідання було відкладено у зв`язку відповідно до пункту 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» на 11 липня 2022 року на 13 год 10 хв.
11 липня 2022 року підготовче судове засідання було відкладено на 15 серпня 2022 року на 10 год 00 хв у зв`язку з неявкою позивача у судове засідання.
Судом направлялася судова повістка на адресу позивача на судове засідання, яке було призначено на 15 серпня 2022 року, та яка повернулася з відміткою «адресат відсутній».
15 серпня 2022 року від представника відповідача ОСОБА_4 надійшла заява в якій він звертає увагу суду на зловживання стороною позивача процесуальними правами спрямованими на затягування розумного строку розгляду справи та просив провести підготовче судове засідання у відсутності сторони відповідача.
Залишаючи позовну заяву без розгляду з підстав повторної неявки в судове засідання представника позивача суд першої інстанції не звернув уваги, що вимоги пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України поширюються лише у разі, якщо позивач, який був належним чином повідомлений про час слухання справи, повторно не з`явився в судове засідання, а не підготовче засідання.
З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що оскільки у справі, яка переглядається, закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті не відбулося, у вступній частині ухвали від 15 серпня 2022 року наявне посилання на її винесення у підготовчому судовому засіданні, тобто розгляд справи перебував на стадії підготовчого процесу, тому відсутні підстави для залишення позовної заяви без розгляду й, відповідно, застосування пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України.
Згідно п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції під час постановлення оскаржуваної ухвали порушено норми процесуального права, у зв`язку з чим наявні підстави для скасування ухвали Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 15 серпня 2022 року і направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Відповідно до частини тринадцятій статті 141 ЦПК України передбачено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки справа підлягає направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду, то Івано-Франківський апеляційний суд не здійснює розподіл судових витрат у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, Івано-Франківський апеляційний суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 15 серпня 2022 року скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухомість в порядку спадкування за заповітом направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.
Повний текст постанови складено 15 листопада 2022 року. 

Головуючий                                                        В.М. Луганська

Судді                                                                 В.М. Барков

В.А. Девляшевський