СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2022 року                   м. Харків                        Справа № 922/4895/21  

          Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Слободін М.М., суддя Гребенюк Н.В. , суддя  Шутенко І.А.
за участю секретаря судового засідання  Пляс Л.Ф.
за участю представників учасників справи:
позивача – не з`явився
відповідача – не з`явився
розглянувши апеляційну скаргу АТ "Завод "Електроважмаш" (вх. №882Х/1) на додаткове рішення господарського суду Харківської області від 21.06.2022 у справі № 922/4895/21 (ухвалене в приміщення господарського суду Харківської області суддею Погореловою О.В., дата складення повного тексту – 28.06.2022)   
за позовом ТОВ "Полімерелектро", м. Тернопіль 
до АТ "Завод "Електроважмаш", м. Харків 
про стягнення коштів 

ВСТАНОВИВ:

Додатковим рішенням господарського суду Харківської області від 21.06.2022 у справі № 922/4895/21 заяву ТОВ "Полімерелектро" про винесення додаткового рішення про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу – задоволено.
Стягнуто з акціонерного товариства "Завод "Електроважмаш" (61089, м. Харків, пр. Московський, 299, код ЄДРПОУ 00213121) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Полімерелектро" (46027, м. Тернопіль, вул. Лук`яновича, 34, код ЄДРПОУ 38696931) – 32100,00 грн. на професійну правничу допомогу.
АТ "Завод "Електроважмаш" із вказаним додатковим рішенням суду першої інстанції не погодилось та звернулось до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване додаткове рішення та ухвалити нове, яким відмовити ТОВ "Полімерелектро" в задоволенні заяви про розподіл судових витрат в повному обсязі.
Так, апелянт в обґрунтування своїх  вимог зазначає, що судом першої інстанції не було надано оцінки клопотанню відповідача про зменшення витрат на правову допомогу. Крім того, апелянт зазначає, що заявлена сума судових витрат, на його думку, є неспівмірною зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг). Так, апелянт стверджує, що позовна заява є типовою у господарських правовідносинах, спір для кваліфікованого юриста є спором незначної складності, відповідач не заперечував факту поставки та суми основного боргу, великої кількості законів і підзаконних актів, які підлягають дослідженню і застосуванню, спірні відносини не передбачають, матеріали справи не містять великої кількості документів, на дослідження б яких адвокат витратив значний час. Так, до первісної позовної заяви додано один договір поставки, одна видаткова накладна, та некоректно виконаний розрахунок пені та річних. Відповідачем не заперечувався факт поставки продукції та належне оформлення документів, що це підтверджують.
Крім того, апелянта зазначає, що договір не містить положення щодо необхідності сплати гонорару успіху у разі задоволення позову частково. Також зазначає, що гонорар успіху має бути сплачено протягом 30 днів з дня отримання клієнтом наказу про примусове виконання судового рішення. Відповідно строки сплати настали та у справі відсутні докази оплати.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 22.08.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою АТ "Завод "Електроважмаш" на додаткове рішення господарського суду Харківської області від 21.06.2022 у справі № 922/4895/21, позивачу  встановлено строк для подання відзиву,  призначено справу до розгляду на 18.10.2022.
Від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він проти апеляційної скарги заперечує, просить її залишити без задоволення, а оскаржуване додаткове рішення суду – без змін, посилаючись на те, що судом першої інстанції повно та всебічно досліджені усі фактичні обставини справи, яким надана належна правова оцінка.
05.10.2022 від позивача надійшли доповнення до відзиву на апеляційну скаргу,  в яких він просить долучити до матеріалів справи № 922/4895/21 копії платіжних доручень про оплату гонорару успіху на суму 20100,00грн.
В судове засідання 18.10.2022 представники сторін не з`явились, хоча були  належним чином повідомлені про час та місце проведення судового засідання, що підтверджується відомостями з офіційного сайту ПАТ «Укрпошта».
Крім того, до Східного апеляційного господарського суду надійшла заява АТ “Завод “Електроважмаш”, в якій представник АТ “Завод “Електроважмаш” просив розглядати справу за його відсутності.
Відповідно до ч.ч. 12, 13  ст. 270 ГПК України  неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Враховуючи те, що участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності зазначених представників, за наявними у матеріалах справи доказами.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали апеляційної скарги та відзиву на неї доводи сторін, перевіривши відповідність оскаржуваного рішення нормам діючого законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, представник позивача в заяві про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу просив стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 32100,00 грн.
Статтею 123 ГПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з ч.4 ст.129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Відповідно до ст. 221 ГПК України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.
Статтею 244 ГПК України встановлено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; судом не вирішено питання про судові витрати.
Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.
Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
За змістом статті 16 ГПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до ст. 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Визначення договору про надання правової допомоги міститься у ст. 1 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", згідно з якою договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
За приписами ч. 3 ст. 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.
Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Отже, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань, з урахуванням складності справи, кваліфікації, досвіду і завантаженості адвоката та інших обставин. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. У разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу й обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.
Тобто діяльність адвоката є оплачуваною працею і така оплата у вигляді гонорару здійснюється на підставі укладеного між адвокатом та його клієнтом договору про надання правової допомоги. Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини (позиція, викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/92/15/15-ц, об`єднаної палати КГС ВС від 22.01.2021 у справі №925/1137/19).
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява №19336/04).
Частиною 5 ст. 126 ГПК України встановлено, що у разі недотримання вимог ч. 4 ст.126 ГПК України   суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.6 ст.126 ГПК України).
Відповідно до п. п. 1, 2, 4, 5, 6, 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема: верховенство права; рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Згідно з ч.1 ст. 169 ГПК України при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань.
Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони (позиція, викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/92/15/15-ц, постанові Верховного Суду у складі КГС від 24.11.2020 у справі №911/4242/15).
Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо не співмірності заявлених іншою стороною витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат (правова позиція, викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/92/15/15-ц, об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 та від 22.11.2019 у справі №910/906/18, постановах Касаційного господарського суду від 04.02.2021 у справі №922/743/20, від 16.07.2020 у справі №909/452/19, від 02.11.2020 у справі №922/3548/19, від 18.11.2019 у справі №923/1121/17).
Як свідчать матеріали справи, на підтвердження понесення витрат на правову допомогу заявником долучено до заяви: ордер серії АА №043527 від 07.12.2021, виданий на ім`я адвоката Веприк Т.М.; свідоцтво про право зайняття адвокатською діяльністю №646 від 09.09.2011; договір №1 про надання правничої (правової) допомоги від 25.11.2021; акт №1 від 26.11.2021 про надання правничої допомоги на суму 2500,00 грн.; акт №2 від 29.12.2021 про надання правничої допомоги на суму 6500,00 грн.; акт №3 від 15.02.2022 про надання правничої допомоги на суму 3000,00 грн.; платіжне доручення №1055 від 29.11.2021 про сплату 2500,00 грн. згідно акту №1 від 26.11.2021 за надання правничої допомоги; платіжне доручення №1154 від 29.11.2021 про сплату 6500,00 грн. згідно акту №2 від 29.12.2021 за надання правничої допомоги; платіжне доручення №115 від 18.02.2022 про сплату 3000,00 грн. згідно акту №3 від 15.02.2022 за надання правничої допомоги; звіт про надання правничої (правової) допомоги згідно договору №1 від 25.11.2021 про визначення суми гонорару успіху в сумі 20100,00 грн. у зв`язку з присудженням на користь клієнта суми заборгованості за договором поставки.
Відповідно до п. 1.1 договору №1 про надання правничої (правової) допомоги від 25.11.2021, адвокат приймає доручення клієнта та бере на себе зобов`язання надати клієнту правничу (правову) допомогу щодо правового аналізу документів, підготовки та подання позову про стягнення з АТ “Завод “Електроважмаш” (ДП “Завод “Електроважмаш”) на користь клієнта заборгованості, яка виникла з договору №231/26-20 від 10.11.2020, а саме: аналіз та надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань; складання усіх необхідних процесуальних та інших документів правового характеру, необхідних для ведення справи клієнта в суді першої інстанції; представництво та захист інтересів клієнта в господарському суді Харківської області.
Відповідно до п.п. 3.1 - 3.3 договору, розмір гонорару, який клієнт оплачує адвокату за надану в межах цього договору правничу (правову) допомогу визначається сторонами у акті (звіті), виходячи з ставки 1000,00 гривень за одну годину роботи адвоката. При розрахунку, фактично затрачений адвокатом час на правничу (правову) допомогу округлюється в сторону збільшення до часу кратного 0,5 год. При цьому, час представництва адвокатом клієнта в суді (участь в судовому засіданні), який тривав менше однієї години оплачується як за повну годину роботи адвоката. Друга та наступні години правничої допомоги адвоката в суді округлюються згідно правил визначених абзацом першим цього пункту договору, незалежно від фактично затраченого адвокатом часу. До розрахунку витраченого адвокатом часу на участь в судових засіданнях включається понесений ним час на дорогу' та очікування на проведення безпосереднього засідання. Витрати адвоката, пов`язані з виконанням цього договору (транспортні витрати до місця надання допомоги, витрати на зв`язок, поштові відправлення тощо) оплачуються клієнтом додатково протягом 3 робочих днів після пред`явлення підтверджуючих документів. Оплату відряджень адвоката за межі Тернопільської області, у разі такої необхідності, сторони узгоджують письмово у додаткових угодах. Підставою оплати клієнтом гонорару адвокату є підписаний сторонами акт. Гонорар оплачується клієнтом у строк не пізніше 5 робочих днів з дня підписання сторонами акту. У разі задоволення судом позову у справі, клієнт також сплачує адвокату гонорар успіху в розмірі 5 (п`ять) процентів від суми, присудженої судом на користь клієнта. При цьому, для розрахунку гонорару успіху до уваги береться тільки присуджена на користь клієнта сума основного боргу (без урахування присуджених інфляційних втрат, відсотків річних, штрафних санкцій та судових витрат). Оплата клієнтом такого гонорару здійснюється протягом 30 днів з дня отримання клієнтом наказу про примусове виконання судового рішення, на підставі складеного та затвердженого звіту.
Згідно п.п. 4.1 - 4.2 договору, цей договір діє з моменту погодження сторонами усіх істотних умов та підписання сторонами тексту договору та додатків (додаткових угод) до нього. Цей договір діє до 31 грудня 2022 року включно.
Як вбачаєтеся з матеріалів справи, замовник не заявив претензій та зауважень щодо якості наданих послуг.
Твердження апелянта, викладені в апеляційній скарзі, стосовно того, що судом першої інстанції не було розглянуто клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, є необґрунтованими, виходячи з наступного.
Як зазначає апелянт, ним 20.06.2022 підписаний ЕЦП файл (клопотання на заяву про розподіл судових витрат у справі № 922/4895/21) було направлено в суд на електронну пошту inbox@hr.arbitr.gov.ua.
В свою чергу, з даних КП «Діловодство спеціалізованого суду» вбачається, що зазначене клопотання надійшло до господарського суду Харківської області о 10:16:53 22.06.2022, що виключає можливість розгляду зазначеного клопотання в судовому засідання 21.06.2022. 
В цій частині колегія суддів звертає увагу на ту обставину, що частиною 1 статті 96 Господарського процесуального кодексу України визначено, що електронні докази – це інформація в електронній (цифровій) формі, яка містить дані про обставини, які мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи і т.д.), веб-сайти (сторінки), текстові, графічні, голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах і т.п.), серверах, в системах резервного копіювання, інших місцях зберігання даних в електронній формі (в тому числі в мережі інтернет). Згідно з частиною 3 статті 96 Господарського процесуального кодексу України учасники процесу мають право подавати електронні докази в паперових копіях, завірених в порядку, передбаченому законом. Паперову копію електронного докази не можна вважати письмовим доказом.
Таким чином, надана апелянтом паперова роздруківка, яку він називає даними електронної пошти, не є доказом по справі. Доказів в належній формі (електрона база даних на сервері чи носії) апелянт суду не надав, що унеможливлює верифікацію паперової роздруківки.   
Колегією суддів враховується, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень ч. 4 ст. 126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку таке втручання суперечитиме принципу свободи договору визначеному нормами ст. 627 ЦК України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України (постанова об`єднаної палати КГС ВС від 20.11.2020 у справі №910/13071/19).
Відповідно до позиції, викладеної у постанові об`єднаної палати КГС ВС від 22.01.2021 у справі №925/1137/19, за умови підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, не надання іншою стороною доказів невідповідності заявлених до відшкодування витрат критеріям співмірності, у тому числі спростування правильності відповідних розрахунків, витрати на надану професійну правничу допомогу підлягають розподілу за результатами розгляду справи.
Предметом справи №922/4895/21 було стягнення заборгованості за договором №231/26-20 від 10.11.2020 у розмірі 431947,32 грн., з яких: 402000,00 грн. сума основного боргу, 8074,11 грн. інфляційні втрати, 1773,21 грн. один процент річних та 20100,00 грн. пеня. 
Суд, визначаючи суми відшкодування судових витрат, має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансовою стану обох сторін. Аналогічна правова позиція наведена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц.
При цьому, колегія суддів зазначає, що у  разі коли господарський суд зменшує розмір неустойки (штрафу, пені), витрати позивача, пов`язані зі сплатою судового збору, відшкодовуються за рахунок відповідача у сумі, сплаченій позивачем за позовною вимогою, яка підлягала б задоволенню, якби зазначений розмір судом не було зменшено. Така правова позиція відображена, зокрема, у пункті 4.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" та у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 16.10.2019 по справі № 910/143/19.
Таким чином, з урахуванням наведеного вище та враховуючи фактичний об`єм наданих адвокатом послуг, співмірність суми витрат зі складністю справи, відповідність суми понесених витрат критеріям реальності і розумності з урахуванням ціни позову у справі, беручи до уваги доведеність позивачем, відповідно до вимог ст.74 ГПК України, надання йому послуг професійної правничої допомоги, колегія суддів дійшла висновку задоволення заяви представника позивача адвоката Веприк Т.М. про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу та відповідно до ст. 129 ГПК України покладення на відповідача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 12000,00 грн. та гонорару успіху в сумі 20100,00 грн. на підставі акту прийому-передачі наданих послуг за  договором про надання правової допомоги №1 від 25.11.2021.
Щодо тверджень апелянта про неспівмірність розміру гонорару із складністю справи та виконаних адвокатом робіт, колегія суддів зазначає, що зазначені зауваження підлягають розгляду судом, який вирішує заяву про розподіл судових витрат. 
З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку про вірність додаткового рішення суду першої інстанції.
На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 276, 281, 282, 283, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний  господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу АТ "Завод "Електроважмаш" на додаткове рішення господарського суду Харківської області від 21.06.2022 у справі № 922/4895/21 залишити без задоволення.
Додаткове рішення господарського суду Харківської області від 21.06.2022 у справі № 922/4895/21 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.
Повний текст постанови складено та підписано 20.10.2022.
Порядок і строки її оскарження визначені у статтях 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.        

Головуючий суддя                                                                    М.М. Слободін

Суддя                                                                                           Н.В. Гребенюк  

Суддя                                                                                           І.А. Шутенко