Справа № 161/9096/22  Провадження №33/802/596/22 	Головуючий у 1 інстанції:Івасюта Л. В. 	
Категорія:ч.1 ст.130 КУпАП 	Доповідач: Борсук П. П.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2022 року                                                                 місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Борсук П.П., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, –  ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 жовтня 2022 року,
В С Т А Н О В И В
Вказаною постановою  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, проживаючу за адресою:  АДРЕСА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП із накладенням на неї адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, із позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто із  ОСОБА_1   в дохід держави 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 коп. судового збору.
Згідно з постановою судді  П`ятачук Т.П.  визнана винною за те, що вона 04.07.2022 о 23:10год. в м. Луцьку, на вул. Ковельська, 168, керувала автомобілем марки «Мазда 3» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушила вимоги п.2.9 (а) Правил дорожнього руху України та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Не погоджуючись із судовим рішенням, ОСОБА_1 оскаржують його з мотивів незаконності. Вважає, що розгляд справи без її участі, призвів до необґрунтованого застосування стягнення та ухвалення незаконного рішення. Вказують на відсутність будь-яких належних і допустимих доказів на підтвердження винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Зазначає, про неналежне повідомлення про дату та час розгляду справи, що алкоголь не вживала, вважала, що 0, 62% допустима норма, а тому не розуміла причин необхідності поїздки до КЗ «Волинський медичний центр терапії залежностей». Також посилається на відсутність свідків під час складення протоколу про адміністративне правопорушення та проходження огляду на стан сп`яніння та необґрунтованість посилання в направленні на протокол, з огляду на його складення через 1 хв., після направлення. Просить скасувати постанову, а провадження у справі – закрити за відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 , яка підтримала апеляційну скаргу і просила скасувати постанову судді та закрити провадження у справі, приходжу до наступного висновку.
Перш за все, посилання ОСОБА_1 на обставину про розгляд місцевим судом справи без її участі, що є грубим порушенням її права на захист, оскільки вона не мала можливості подавати докази, заявляти клопотання, апеляційний суд не бере до уваги.
Європейський суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».
З матеріалів адміністративної справи вбачається, що розгляд даної справи був відкладений на 06.10.2022, про що належним чином була повідомлена ОСОБА_1 , з огляду на список осіб, повідомлених про судове засідання (а.с.14). 
Апеляційний суд вважає, що права ОСОБА_1 не були порушені, суддею місцевого суду вживалися усі необхідні та достатні заходи для забезпечення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Оскільки правопорушнику було відомо про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення та вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а також, що справа буде розглядатись Луцьким міськрайонним судом Волинської області, її неявку суд розцінює, як намагання затягнути розгляд даної справи та уникнення нею відповідальності.
Відповідно до приписів ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Вимоги ст.280 КУпАП регламентують, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Положеннями ст.251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
На думку апеляційного суду, вказані вимоги закону при винесенні постанови місцевим судом дотримані.
В апеляційних доводах ОСОБА_1   посилається на те, що поліцейським був порушений порядок огляду на визначення у неї стану алкогольного сп`яніння, проте, на переконання апеляційного суду, вони не заслуговують на увагу, оскільки суперечать доказам, які знаходяться у матеріалах справи.
Так, відповідно до змісту ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі Інструкції), якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.
Зазначені нормативно-правові акти регламентують, що для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу в закладах охорони здоров`я є дві підстави, а саме: незгода водія на проведення огляду на стан сп`яніння працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу та незгода водія з його результатами.
Перебування ОСОБА_1  в стані алкогольного сп`яніння підтверджується наявними в матеріалах справи відеозаписами з нагрудних камер поліцейських та рапортом поліцейського.
Так, з відеозапису камер поліцейських вбачається, що працівники поліції одразу після зупинки транспортного засобу повідомили водія про причини зупинки, в зв`язку з чим остання була притягнута до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП з накладенням штрафу.
Крім того,  ОСОБА_1   на неодноразові запитання працівника  поліції з приводу поїздки до КЗ «Волинський медичний центр терапії залежностей», в кінцевому результаті, погодившись з результатами огляду, відмовилась. Також,  ОСОБА_1   визнала, що «випила 100-150 грам вина,… недавно тільки випила, не думала, що покаже». 
Піддавати вказані докази сумніву у апеляційного суду немає підстав.
Посилання апелянта на невідповідність висновків суду, викладених в оскаржуваній постанові, фактичним обставинам справи, а також на порушення судом норм процесуального та матеріального права є необґрунтованими, оскільки факт керування ОСОБА_1   транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння є правовою підставою адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, доведений належними та допустимими доказами, які зібрані у встановленому законом порядку, а також досліджені та оцінені судом в порядку, визначеному ст.ст.251, 252 КУпАП.
Безпідставними є посилання апелянта на те, що стан алкогольного сп`яніння проведено із порушенням норм чинного законодавства, оскільки дані посилання не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні.
Окрім того, будь-яких заяв, зауважень, скарг, при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення  ОСОБА_1   не подавав, дії працівників поліції не оскаржував.
Права та обов`язки ОСОБА_1   поліцейський роз`яснив, від керування транспортним засобом відсторонив, а посвідчення водія не вилучалось, так як перевірка документів була здійсненна за допомогою додатку «Дія», що стверджує протокол про адміністративне правопорушення та відеозапис з камер поліцейських.
Що ж стосується доводів апеляційної скарги про незалучення свідків працівниками поліції, то вони не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а тому не беруться апеляційним судом до уваги.
Так, положеннями ч.2 ст.266 КУпАП регламентовано, що огляд водія на стан алкогольного чи іншого сп`яніння, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.
Так як поліцейськими було застосовано технічні засоби відеозапису, на яких зафіксовано дії водія ОСОБА_1 , тому свідки в даному випадку не залучались відповідно до приписів ч.2,4 ст.266 КУпАП.
Таким чином, суд першої інстанції, відповідно до вимог Кодексу про адміністративні правопорушення розглянув справу, повно і всебічно дослідив матеріали справи, дав вірну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Нові докази, які спростовували б висновки суду першої інстанції, суду апеляційної інстанції надані не були.
Враховуючи вищенаведене, постанова судді є законною та обґрунтованою, а підстав для скасування оскаржуваного судового рішення з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.
На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП,
П О С Т А Н О В И В
Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , – залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 жовтня 2022 року щодо неї – без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Копію рішення у справі про адміністративне правопорушення протягом трьох днів надіслати особі, щодо якої його винесено.

Суддя Волинського апеляційного суду                                        П.П. Борсук