ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 вересня 2022 року 
м. Київ
cправа №  910/3559/21 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Білоуса В.В. - головуючого, Васьковського О.В., Огородніка К.М. 
за участю секретаря судового засідання - Кондратюк Л.М.;

за участю представників сторін:
скаржника - адвокат Нейрановський А.О.
ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" - Горобець Р.В.
розпорядник майна боржника - арбітражний керуючий Бандуристий Р.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптіма Факторинг"
на постанову Північного апеляційного господарського суду 
від 14.07.2022
та на ухвалу Господарського суду м. Києва в частині визнання додаткових грошових вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" 
від 15.12.2021
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімреактив"; Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтохімімпекс"
про банкрутство  

ВСТАНОВИВ:
1. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.04.2021 відкрито провадження у справі № 910/3559/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтохімімпекс".
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій 
2. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.12.2021, серед іншого, визнано кредитором по відношенню до боржника ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" на суму 385 191 397,61 грн, з яких: 81 240,00 грн - перша черга; 385 110 157,61 грн - четверта черга.

3. Не погоджуючись із зазначеною ухвалою місцевого господарського суду, ТОВ "Оптіма Факторинг" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати ухвалу в частині визнання додаткових грошових вимог ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" до боржника на суму 188 098 065,94 грн - вимоги четвертої черги та 4 540,00 грн - вимоги першої черги.

4. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 14.07.2022 апеляційну скаргу залишено без задоволення, ухвалу суду першої інстанції, в оскаржуваній частині, без змін.

Рух касаційної скарги
5. Ухвалою Верховного Суду від 15.08.2022 у складі колегії суддів Білоуса В.В. - головуючого, Жукова С.В., Огородніка К.М. відкрито касаційне провадження у справі № 910/3559/21 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптіма Факторинг" від 08.08.2022 ВИХ. №0808 на постанову Північного апеляційного господарського суду від 14.07.2022 та на ухвалу Господарського суду м. Києва  від 15.12.2021 в частині визнання додаткових грошових вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста", призначено розгляд касаційної скарги на 20.09.2022 о 10:15 год.

6. Розпорядженням В.о. заступника керівника апарату - керівника секретаріату Касаційного господарського суду від 19.09.2022 № 29.3-02/1640   у зв`язку з відпусткою судді Жукова С.В., відповідно до приписів Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26.11.2010 № 30 (зі змінами та доповненнями), призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №   910/3559/21.

7. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.09.2022, справу №   910/3559/21 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптіма Факторинг" від 08.08.2022 ВИХ. №0808 на постанову Північного апеляційного господарського суду від 14.07.2022 та на ухвалу Господарського суду м. Києва  від 15.12.2021 в частині визнання додаткових грошових вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" розподілено колегії суддів Касаційного господарського суду у складі: Білоуса В.В. - головуючого, Васьковського О.В., Огородніка К.М.

8. Ухвалою Верховного Суду від 19.09.2022 прийнято касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптіма Факторинг" від 08.08.2022 ВИХ. №0808 на постанову Північного апеляційного господарського суду від 14.07.2022 та на ухвалу Господарського суду м. Києва  від 15.12.2021 в частині визнання додаткових грошових вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" у справі № 910/3559/21, колегією суддів Касаційного господарського суду у складі: Білоуса В.В. - головуючого, Васьковського О.В., Огородніка К.М. до свого провадження.

Короткий зміст вимог касаційної скарги з узагальненими аргументами особи, яка подала касаційну скаргу.
9. Не погоджуючись з ухваленою постановою, ТОВ "Оптіма Факторинг" подано касаційну скаргу в якій останнє просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції в частині залишення без задоволення апеляційної скарги ТОВ "Оптіма Факторинг"; скасувати ухвалу суду першої інстанції в частині визнання додаткових грошових вимог ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" до боржника на суму 188 098 065,94 грн - вимоги четвертої черги та 4 540,00 грн - вимоги першої черги та змінити другий абзац першого пункту резолютивної частини ухвали.

10. Касаційну скаргу мотивовано наступним.

10.1 Суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку про відступлення АТ "Банк "Фінанси та Кредит" на користь ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" заборгованості, яка була предметом спору у справі № 910/19560/16.

10.2 Судами попередніх інстанцій залишено поза увагою те, що згідно встановлених у справі № 910/19560/16 обставин, заборгованість по тілу кредиту за кредитним договором була поновлена за АТ "Банк "Фінанси та Кредит", а не ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста".

10.3 Судами попередніх інстанцій не враховано, що у ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" відсутнє право вимоги до боржника на суму додаткових грошових вимог, оскільки ліміт відповідальності боржника за договором поруки № 534 є 19 575 000 грн.
10.4 Судами попередніх інстанцій залишено поза увагою те, що із додатковими грошовими вимогами до боржника ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" звернулося з пропуском строку позовної давності. При цьому, скаржник набув статусу кредитора у цій справі лише 15.12.2021, коли оскаржуваною ухвалою суду першої інстанції його вимоги були визнані як конкурсні та заставні, а тому скаржник був позбавлений права на подачу клопотання про застосування наслідків спливу строку позовної давності до суду першої інстанції, з огляду на правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 09.09.2021 у справі № 916/4644/15. Тому, на думку скаржника, існує необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у вказаній постанові Верховного Суду.       

10.5 Судами попередніх інстанцій не враховано, що розпорядник майна боржника - арбітражний керуючий Бандуристий Р.С. є пов`язаною особою із ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" та не заявив до суду першої інстанції про застосування наслідків спливу строку позовної давності для звернення ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" із заявою про визнання додаткових грошових вимог до боржника, що свідчить про неналежне виконання останнім своїх обов`язків.

11. Представник скаржника в судовому засіданні 20.09.2022 підтримав касаційну скаргу з підстав викладених у ній.

Узагальнений виклад позиції інших учасників у справі
12. ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" подано відзив на касаційну скаргу в якому останнє просять відмовити в задоволенні касаційної скарги, а оскаржувані судові рішення залишити без змін.

13. Представник ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" та арбітражний керуючий Бандуристий Р.С. в судовому засіданні 20.09.2022 заперечили проти касаційної скарги.

Розгляд клопотань Верховним Судом
14. 25.08.2022 від скаржника до суду надійшло клопотання про відсторонення арбітражного керуючого Бандуристого Р.С. від виконання обов`язків розпорядника майна боржника у цій справі та постановлення щодо нього окремої ухвали.

15. Вказане клопотання мотивовано наявністю конфлікту інтересів та обставин пов`язаності арбітражного керуючого Бандуристого Р.С. та кредитора у справі - ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста".

16. Представник скаржника в судовому засіданні 20.09.2022 підтримав вказане клопотання з підстав викладених у ньому.

17. Представник ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" та арбітражний керуючий Бандуристий Р.С. в судовому засіданні 20.09.2022 заперечили проти вказаного клопотання.

18. Також, 02.09.2022 від скаржника до суду надійшло клопотання про застосування наслідків спливу строку позовної давності для звернення ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" із заявою про визнання додаткових грошових вимог до боржника.

19. Вказане клопотання мотивовано тим, що із додатковими грошовими вимогами до боржника ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" звернулося з пропуском строку позовної давності. Також, вказане клопотання мотивовано тим, що скаржник був позбавлений права на подачу клопотання про застосування наслідків спливу строку позовної давності до суду першої інстанції. Окрім того, вказане клопотання мотивовано тим, що розпорядник майна боржника - арбітражний керуючий Бандуристий Р.С. є пов`язаною особою із ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" та не заявив до суду першої інстанції про застосування наслідків спливу строку позовної давності для звернення ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" із заявою про визнання додаткових грошових вимог до боржника.

20. Представник скаржника в судовому засіданні 20.09.2022 підтримав вказане клопотання з підстав викладених у ньому.

21. Представник ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" та арбітражний керуючий Бандуристий Р.С. в судовому засіданні 20.09.2022 заперечили проти вказаного клопотання.

22. Розглянувши вказані клопотання колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду дійшла висновку про відмову в їх задоволенні з наступних підстав.

22.1 Колегія суддів суду касаційної інстанції зазначає, що для правильного вирішення питання щодо відсторонення арбітражного керуючого Бандуристого Р.С. від виконання обов`язків розпорядника майна боржника у цій справі та, як наслідок, постановлення щодо нього окремої ухвали, а також питання застосування наслідків спливу строку позовної давності для звернення ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" із заявою про визнання додаткових грошових вимог до боржника необхідним є дослідження обставин щодо наявності чи відсутності конфлікту інтересів та обставин пов`язаності арбітражного керуючого Бандуристого Р.С. та кредитора у справі - ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста", а також обставин щодо своєчасності звернення ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" із додатковими грошовими вимогами до боржника. 

22.2 Вказане є свідченням того, що при розгляді вказаних заяв потрібно досліджувати докази та встановлювати фактичні обставини, що стосуються зазначених питань, які не були встановлені судами першої та апеляційної інстанцій.

22.3 Разом з тим, відповідно статті 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

22.4 Окрім того, відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. 

22.5 Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України встановлює серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

22.6 Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, відповідно до статті 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".
22.7 Згідно статті 7 Закону України      "Про судоустрій і статус суддів" кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом. Доступність правосуддя для кожної особи забезпечується відповідно до Конституції України та в порядку, встановленому законами України.

22.8 З огляду на викладене, дослідження в цьому випадку судом касаційної інстанції доказів та встановлення фактичних обставин, що стосуються зазначених питань, які не були встановлені судами першої та апеляційної інстанцій, суперечило б приписам статті 300 Господарського процесуального кодексу України, а також пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України, яким передбачено право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення, оскільки при ухваленні рішення за результатами розгляду вказаних клопотань судом касаційної інстанції, без розгляду таких клопотань судами першої та апеляційної інстанції, учасники справи втрачали б право на оскарження такого рішення.

Позиція Верховного Суду
23. Колегія суддів, заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення представників сторін, обговоривши доводи касаційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм права дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

24. Відповідно статті 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

25. Суд касаційної інстанції саме в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права.

26. Судами попередніх інстанцій встановлено наступне.

26.1 При подані заяви про відкриття провадження про банкрутство боржника ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" заявляло грошові вимоги, які підтвердженні рішенням Господарського суду Полтавської області № 910/2542/19 від 18.06.2019, яке набрало законної сили.

26.2 Вищевказаним судовим рішенням на користь ПАТ "Банк "Фінанси та кредит", правонаступником якого в подальшому стало ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста", стягнуто заборгованість з ТОВ "Нафтохімімпекс", як фінансового поручителя за Договором про мультивалютну кредитну лінію № 876-01- 04 від 15.07.2004 (надалі по тексту - Кредитний договір, кредит), укладеним між ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" та ТОВ НВП "Атол".

26.3 Даним рішенням суду встановлено факт укладення кредитного договору та видачі кредитних коштів за цим договором, тому в силу частини четвертої статті 75 Господарського процесуального кодексу України дані обставини не потребують повторного доказування.

26.4 Вказаним рішенням також було встановлені наступні обставин:

- 15.07.2004 Публічне акціонерне товариство "Банк "Фінанси та Кредит" та Товариство з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство "Атол" уклали договір про відновлювальну кредитну лінію № 876-01-04 на загальну суму 61 354 000 грн, зі строком повернення до 14.05.2007.

- Додатковою угодою від 13.08.2004 змінено назву договору на договір про мультивалютну кредитну лінію № 876-01-04 від 15.07.2004, видача кредитних коштів узгоджена в іноземній валюті та відкриті відповідні рахунки; додатковою угодою від 13.09.2005 кінцевий строк погашення встановлено 14.05.2007; додатковою угодою від 02.03.2007 ліміт заборгованості встановлено в сумі 71 819 606,64 грн, кінцевий строк погашення встановлено 27.12.2007, додатковою угодою від 25.04.2007 ліміт заборгованості встановлено в сумі 205 677 385 грн, кінцевий строк погашення встановлено 26.12.2011; додатковою угодою від 13.01.2009 ліміт заборгованості встановлено в сумі 252 392 305 грн кінцевий строк погашення встановлено 26.12.2011; додатковою угодою від 27.12.2011 кінцевий строк погашення встановлено 26.12.2012; додатковою угодою від 26.12.2012 кінцевий строк погашення встановлено 26.12.2013; додатковою угодою від 25.12.2013 кінцевий строк погашення встановлено 26.12.2014; додатковою угодою від 26.12.2014 ліміт заборгованості встановлено в сумі 231 209 509,43 грн., кінцевий строк погашення встановлено 31.12.2016.

- Згідно з пунктом 3.1 Кредитного договору, в редакції додаткової угоди від 26.12.2012 ТОВ НВП "Атол" сплачує AT "Банк "Фінанси та Кредит" проценти за користування кредитом в валюті кредиту по процентним ставкам.

- Факт видачі кредитних коштів підтверджується виписками по рахунках строкової та простроченої заборгованості, позабалансовими меморіальними ордерами.
-
Ухвалою господарського суду Полтавської області від 25.02.2014 порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ НВП "Атол".

- Ухвалою господарського суду Полтавської області від 15.05.2014 визнано грошові вимоги AT "Банк "Фінанси та Кредит" - 1 218,00 грн (1 черга), 95 492 257,55 грн (4 черга), 253 498 830,97 грн забезпечені заставою майна боржника.

- Загальний розмір заборгованості ТОВ НВП "Атол" перед AT "Банк "Фінанси та Кредит" за Кредитним договором станом на 25.02.2014 складав 348 991 088,52 грн, з них: сума строкової заборгованості по основному боргу кредиту в гривні - 230 266 130,03 грн: сума строкової заборгованості по основному боргу кредиту в доларах США - 2 188,15 дол США, що в еквіваленті за курсом НБУ на 25.02.2014 складає 19 775,84 грн; сума строкової заборгованості по основному боргу кредиту в євро - 47 164,00 євро, що в еквіваленті за курсом НБУ на 25.02.2014 складає 585 459,99 грн; сума строкової заборгованості по відсоткам в гривні - 107 111 517,26 грн; сума строкової заборгованості по відсоткам в доларах США - 1185 945,73 дол. США, що в еквіваленті за курсом НБУ на 25.02.2014 - 10 718 221,72 грн.; сума строкової заборгованості по відсоткам в євро - 23 360,76 євро, що в еквіваленті за курсом НБУ на 25.02.2014 складає 289 983,68 грн.

- Протоколом засідання комітету кредиторів ТОВ НВП "Атол" № 4 від 02.09.2014 затверджено мирову угоду у справі про банкрутство, уповноважено голову комітету кредиторів підписати дану мирову угоду та зобов`язано боржника подати її на затвердження до господарського суду Полтавської області.

- Вимоги кредиторів першої черги (оплата судового збору), які включені до реєстру вимог кредиторів, погашені боржником.

- Ухвалою господарського суду Полтавської області від 19.09.2014 затверджено мирову угоду у справі № 917/199/14 про банкрутство ТОВ НВП "Атол".

- Згідно з умовами зазначеної мирової угоди Боржник взяв на себе зобов`язання задовольнити вимоги АТ "Банк "Фінанси та Кредит", відповідно до реєстру вимог кредиторів на суму: 95 492 257,55 грн (вимоги 4-ї черги) у строк до 31.12.2016; 253 498 830,97 грн (вимоги забезпечені заставою) - позачергово, але не пізніше 31.12.2016.

- Дані вимоги виникли відповідно до Кредитного договору.

- Часткове погашення заборгованості за мировою угодою відбувалося шляхом договірного списання з рахунків ПрАТ "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат", AT "Банк "Фінанси та Кредит " на підставі договорів поруки.

- Підставою для здійснення списання грошових коштів є ряд укладених у серпні 2015 року договорів поруки між AT "Банк "Фінанси та Кредит" та ПрАТ "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" за №№ 356, 357 від 07.08.2015, № 364 від 13.08.2018 та № 366 від 17.08.2018.

- Умовами Мирової угоди встановлено: сторони узгодили, що умови Кредитного договору (з урахуванням змін та доповнень) діють до повного виконання ТОВ НВП "Атол" зобов`язань за цим договором; сторони цієї мирової угоди погодили, що укладання цієї мирової угоди не припиняє зобов`язань, які стали підставою виникнення вимог кредиторів до боржника.

- Відповідно до розрахунку за Кредитним договором станом на 01.02.2019 заборгованість складає в еквіваленті за курсом НБУ 203 669 109,88 коп., в тому числі: сума простроченої заборгованості по кредиту (грн.) -130,03 грн, сума простроченої заборгованості по кредиту (дол. США) - 3,15 дол. США, що в еквіваленті за курсом НБУ на 01.02.2019 становить 87,38 грн; сума простроченої заборгованості по кредиту (євро) - 4,00 євро, що в еквіваленті за курсом НБУ на 01.02.2019 становить 127,48 грн; сума простроченої заборгованості по відсоткам (грн.) - 139 835 252,09 грн; сума простроченої заборгованості по відсоткам (дол. США) - 1 186 225,19 дол. США, що в еквіваленті за курсом НБУ на 01.02.2019 становить 32 907 025,55 грн; сума простроченої заборгованості по відсоткам (євро) - 30 667,97 євро, що в еквіваленті за курсом НБУ на 01.02.2019 становить 977 351,73 грн; пеня за прострочення заборгованості по основному боргу кредиту, відсоткам - 29 949 135,62 грн.

- Рішенням господарського суду міста Києва від 13.03.2019 у справі №910/1776/18 встановлено розмір заборгованості ТОВ НВП "Атол" за договором про відновлювальну кредитну лінію №876-01-04 від 15.07.2004 в сумі 203 669 109,88 грн, яка заявлена до стягнення у даній справі.

26.5 Отже, з аналізу змісту даного рішення вбачається висновок, що господарським судом Полтавської області у справі № 910/2542/19 було солідарно стягнуто з ТОВ НВП "Атол" (як позичальника) та ТОВ "Нафтохімімпекс" (як фінансового поручителя) 203 669 109,88 грн, що є різницею між загальним розміром заборгованості ТОВ НВП "Атол" перед банком за Кредитним договором (348 991 088,52 грн), затвердженим мировою угодою у справі № 917/199/14, та сумою часткового погашення заборгованості за мировою угодою шляхом договірного списання з рахунків ПрАТ "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат".

26.6 Разом з тим,      стосовно вищевказаного договірного списання коштів з рахунків позовом ПрАТ "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат", здійсненого Банком на підставі договорів поруки, у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного суду у справі № 910/19560/16 від 31.10.2019 за позовом ПрАТ "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ "Банк Фінанси та кредит" та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про зобов`язання вчинити дії, зроблено наступні висновки: 

- При цьому колегія суддів, з урахуванням меж розгляду справи судом касаційної інстанції, визначених статтею 300 Господарського процесуального кодексу України, констатує правильність застосування апеляційним судом положень частини шостої статті 91 Господарського процесуального кодексу України та з огляду на неподання відповідачем-1 оригіналів договорів поруки погоджується з висновками про неможливість встановлення факту укладення договорів поруки від 07.08.2015 № 356, від 07.08.2015 № 357, від 13.08.2015 № 364, від 17.08.2015 № 366, від 04.09.2015 № 380. Тобто колегія суддів, проаналізувавши зміст оскарженої постанови, зважаючи на відсутність за встановленими судами обставинами справи договорів поруки № 7 і № 8 - так вказано апеляційним судом (т. 11, а.с. 66), зазначає про необхідність ретельного визначення, за результатами аналізу доводів учасників справи і даних банківських виписок, розміру неправомірно списаних коштів з рахунків позивача виключно за зобов`язаннями поруки за договорами, встановити факт укладення яких є неможливим на даний час (тобто має бути встановлено розмір коштів, лише спрямованих на погашення заборгованості третіх осіб за кредитними договорами через зобов`язання ПрАТ "Полтавський ГЗК" за договорами поруки №№ 356, 357, 364, 366, 380, а не перерахованих на інші цілі). На переконання колегії суддів, дійсний розмір кредиторських вимог Позивача повинен обчислюватися таким чином - до суми акцептованих Банком вимог слід додати кошти, які були безпідставно списані з рахунків позивача на користь Банку. Таким чином, буде з`ясовано реальний розмір кредиторських вимог Позивача, які повинні бути акцептовані Банком.

26.7 Таким чином, судами у справі № 910/19560/16 було зазначено про неможливість встановити факт укладення договорів поруки від 07.08.2015 № 356, від 07.08.2015 № 357, від 13.08.2015 № 364, від 17.08.2015 № 366, від 04.09.2015 № 380, на підставі яких банком було списано кошти.

26.8 Беручи до уваги наведені у справі № 910/19560/16 обставини щодо безпідставного списання банком з рахунків ПрАТ "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" грошових коштів, які були, в тому числі, направленні на погашення заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором №876м-01-04 від 15.07.2004, судами попередніх інстанцій встановлено, що фактично після постанови Північного апеляційного господарського суду від 19.06.2019 та постанови Верховного Суду від 31.10.2019 заборгованість по тілу кредиту за Кредитним договором була поновлена банком на балансі та станом на дату порушення справи про банкрутство ТОВ "Нафтохімімпекс" (07.04.2021) складала 145 214 326,03 грн.

26.9 При цьому, судами попередніх інстанцій встановлено, що саме ця сума по тілу кредиту у розмірі 145 214 326,03 грн була в подальшому відступлена банком на користь ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" згідно укладеного 06.12.2019 Договору про відступлення прав вимоги № 3877, що підтверджується Додатком №1 до договору.

26.10 На підставі статті 625 Цивільного кодексу України кредитором нараховано також 3% річних за період з квітня 2018 по березень 2021 у у сумі 29 802 515,14 грн та інфляційні втрати з 06.04.2018 по 06.04.2021 у сумі 13 081 224,17 грн.
26.11 Перевіривши правильність наданих ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" розрахунків заявлених до визнання вимог, суди попередніх інстанцій дійшли висновку про їх обґрунтованість.

26.12 За висновками судів попередніх інстанцій, заявником документально доведено та матеріалами справи підтверджено факт наявності заборгованості ТОВ "Нафтохімімпекс" перед ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" на заявлену суму 188 098 065,94 грн, які підлягають включенню до четвертої черги реєстру вимог кредиторів боржника, а також на суму 4 540,00 грн судового збору за подання заяви - до вимог першої черги.

26.13 В свою чергу, суди попередніх інстанцій дійшли висновку про те, що всупереч вимогам Господарського процесуального кодексу України, ТОВ "Оптіма Факторинг" не доведено, судом не встановлено та матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б свідчили про відсутність у ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" права вимоги, про визнання яких кредитор звернувся до суду.

27. Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. 

28. Відповідно до частини першої статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

29. Згідно статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

30. Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

31. При цьому, аргументи скаржника (пункти 10.1, 10.2, 10.3 постанови) фактично зводяться до намагання здійснити переоцінку доказів та прохання надати нову оцінку доказам у справі, що в силу вимог      статті 300 Господарського процесуального кодексу України виходить за межі повноважень Верховного Суду. 

32. З огляду на викладене, аргументи скаржника (пункти 10.1, 10.2, 10.3 постанови) визнаються колегією суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду безпідставними та необґрунтованими, а тому відхиляються Судом.

33. Аргументи скаржника (пункт 10.4 постанови) визнаються колегією суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду безпідставними та необґрунтованими, а тому відхиляються Судом з огляду на таке.

33.1 Згідно з положенням статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

33.2 Нормою частини третьої статті 267 Цивільного кодексу України встановлено, що суд застосовує позовну давність лише за заявою сторони у спорі, зробленою до ухвалення судом рішення.

33.3 Тлумачення частини третьої статті 267 Цивільного кодексу України, положення якої сформульовано із застосуванням слова "лише" (аналог "тільки", "виключно"), та відсутність будь-якого іншого нормативно-правового акта, який би встановлював інше правило застосування позовної давності, дає підстави для твердження про те, що із цього положення виплаває безумовний висновок, відповідно до якого за відсутності заяви сторони у спорі, позовна давність судом не застосовується.

33.4 Виходячи із основних засад цивільного права, які характеризуються загальним підходом до певної групи цивільних правовідносин, принципу рівності правового регулювання окремого виду правовідносин та аналізуючи норми розділу V Цивільного кодексу України "Строки та терміни. Позовна давність" у їх сукупності, слід дійти висновку про поширення норми частини третьої статті 267 Цивільного кодексу України як на загальну, так і спеціальну позовну давність.

33.5 Отже, без заяви сторони у спорі позовна давність застосовуватися не може за жодних обставин, оскільки можливість застосування позовної давності пов`язана лише з наявністю про це заяви сторони, зробленої до ухвалення рішення судом першої інстанції.

33.6 Аналогічних правових висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 21.10.2020 у справі № 509/3589/16-ц, від 04.09.2019 у справі № 311/380/16-ц, від 13.11.2019 у справі № 496/4057/16-ц, від 04.12.2019 у справі № 761/11035/14-ц, від 06.05.2020 у справі № 607/14527/15-ц, від 02.10.2019 у справі № 175/5093/15-ц.

33.7 Тлумачення частин п`ятої, шостої статті 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (частин п`ятої, шостої статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства з 21.10.2019) у взаємозв`язку зі статтею 256, частинами третьою, четвертою статті 267 Цивільного кодексу України свідчить, що стороною, яка може зробити заяву про застосування позовної давності під час розгляду грошових вимог кредитора в процедурі розпорядження майном боржника, слід розуміти інших кредиторів, боржника та розпорядника майна боржника.

33.8 Кредитор наділений правом звернутися до суду із заявою про застосування позовної давності під час розгляду грошових вимог кредиторів у процедурі розпорядження майном боржника:

1) у разі розгляду заявлених вимог кредиторів до боржника в період дії Закону про банкрутство від 19.01.2013 - з моменту визнання його вимог боржником чи господарським судом;

2) у разі розгляду заявлених вимог кредиторів до боржника в період дії Кодексу України з процедур банкрутства - з моменту подання ним заяви про визнання грошових вимог до боржника.

33.9 Відповідні висновки щодо застосування норм права викладені у постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 09.09.2021 у справі № 916/4644/15.

33.10 Як встановлено судами попередніх інстанцій, із заявою про визнання додаткових грошових вимог до боржника ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" звернулось до суду 30.04.2021. 

33.11 Заява ТОВ "Оптіма Факторинг" з грошовими вимогами до боржника надійшла до суду 11.05.2021, і ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.05.2021 вказану заяву призначено до розгляду на 06.09.2021. 

33.12 Ухвалою суду від 08.07.2021 проведення попереднього засідання призначено на 21.07.2021.

33.13 Судом апеляційної інстанції встановлено, що ТОВ "Оптіма Факторинг" було належним чином повідомлено місцевим господарським судом про розгляд справи, про що свідчить участь представника в судових засіданнях 21.07.2021, 08.09.2021, 01.12.2021 та 15.12.2021.

33.14 Окрім того, як убачається із змісту оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, окремо до реєстру вимог кредиторів включено вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптіма Факторинг" на суму 56   425   471,86 грн, як такі, що забезпечені заставою майна боржника.

33.15 Наявність забезпечення виконання грошового зобов`язання у вигляді застави/іпотеки надає такій особі (статус кредитора якої ще не підтверджено) певні особливості у статусі і обсязі протягом процедур банкрутства порівняно з іншими кредиторами боржника.

33.16 Визначені законодавством про банкрутство наслідки, що настають з моменту порушення справи про банкрутство, полягають, зокрема, в обмеженні прав заставодержателя майна боржника вільно обирати способи та процедуру звернення стягнення на передане в заставу (іпотеку) майно, а також в особливостях задоволення вимог забезпечених кредиторів до боржника - лише в порядку, передбаченому Законом про банкрутство, та в межах провадження у справі про банкрутство.

33.17 Ухвала про відкриття провадження у справі про банкрутство має наслідком зміну порядку задоволення вимог заставодержателя майна боржника, у зв`язку з чим є судовим рішенням, яке ухвалено про права та інтереси цієї особи, що надає заставодержателю право заперечувати у підготовчому засіданні відкриття провадження у справі про банкрутство боржника з наділенням у такому разі заставодержателя процесуальними правами учасника у справі про банкрутство - щодо подання клопотань, надання доказів тощо, а відповідно - і процесуальним правом на оскарження ухвали про відкриття провадження у справі про банкрутство в розумінні частини першої статті 254 Господарського процесуального кодексу України.

33.18 Відповідно до абзацу першого частини шостої статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства кредитор має право отримувати від розпорядника майна інформацію щодо вимог інших кредиторів. Такий кредитор може подати розпоряднику майна, боржнику та суду заперечення щодо визнання вимог інших кредиторів.

33.19 Відповідні висновки щодо застосування норм права викладені у постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 16.07.2020 у справі № 910/4475/19

33.20 Разом з тим, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в суді першої інстанції кредитор - ТОВ "Оптіма Факторинг", маючи окрім іншого і статус забезпеченого кредитора, мав достатньо часу для звернення до суду із заявою про застосування наслідків спливу строку позовної давності до вимог ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста", однак своїм правом не скористався. Також відхиляються аргументи скаржника про необізнаність із змістом поданої ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" заяви, оскільки скаржник, як учасник справи про банкрутство, не був позбавлений можливості ознайомитись з матеріалами справи. 

33.21 Як встановлено судами попередніх інстанцій, станом на дату розгляду судом першої інстанції справи по суті заявлених вимог та прийняття за наслідками такого розгляду оскаржуваного судового рішення в матеріалах справи була відсутня заява як ТОВ "Оптіма Факторинг" так і інших кредиторів або розпорядника майна про застосування строків позовної давності щодо вимог ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" на підставі приписів частини третьої статті 267 Цивільного кодексу України.

34. Аргументи скаржника (пункт 10.5 постанови) визнаються колегією суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду безпідставними та необґрунтованими, а тому відхиляються Судом з огляду на таке.

34.1 Відповідно статті 300 Господарського процесуального кодексу України у суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

34.2 При цьому, питання дослідження дій арбітражного керуючого на відповідність закону у процедурі розпорядження майном боржника та його відсторонення від виконання повноважень не було предметом дослідження у цій справі під час ухвалення судом першої інстанції оскаржуваної ухвали.

34.3 Згідно частини п`ятої статті 12 Кодексу України з процедур банкрутства порушення арбітражним керуючим вимог Закону України "Про запобігання корупції", а також виникнення конфлікту інтересів під час здійснення арбітражним керуючим повноважень є підставою для відсторонення його від виконання обов`язків арбітражного керуючого під час провадження у справі про банкрутство, про що господарський суд виносить ухвалу.

34.4 Крім того, відповідно до частини четвертої статті 28 Кодексу України з процедур банкрутства відсторонення арбітражного керуючого від виконання повноважень здійснюється господарським судом за клопотанням учасника провадження у справі або за власною ініціативою у разі, зокрема, наявності конфлікту інтересів.

34.5 З огляду на викладене, колегія суддів вважає за необхідне роз`яснити, що, за наявності на те правових підстав, скаржник не позбавлений права на звернення з відповідним клопотанням до суду першої інстанції, в провадженні якого перебуває справа № 910/3559/21 про банкрутство ТОВ "Нафтохімімпекс", а саме до Господарського суду міста Києва.

35. Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

36. Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, позиція суду касаційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006). Зокрема, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. 

37. У справі, що розглядається, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду дійшла висновку, що скаржнику було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в касаційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків судів першої та апеляційної інстанцій.

38. Відповідно до статті 309 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

39. Відповідно до діючого законодавства обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими у судовому засіданні. 

40. Оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції та ухвала суду першої інстанції, в оскаржуваних частинах. таким вимогам закону відповідають.

41. Рішення суду має прийматися у цілковитій відповідності з нормами матеріального та процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими судом, тобто з`ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних та допустимих доказів у конкретній справі. 

42. Вказані вимоги судами першої та апеляційної інстанцій при ухваленні оскаржуваних ухвали та постанови, в оскаржуваних частинах, були дотримані.       

43. Оскільки підстав для скасування постанови суду апеляційної інстанції та ухвали суду першої інстанції, в оскаржуваних частинах, немає, то судовий збір за подачу касаційної скарги покладається на скаржника.

Керуючись статтями 240, 300, 301, 304, 308, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 15.01.2020 № 460-IX, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптіма Факторинг" від 08.08.2022 ВИХ. №0808 на постанову Північного апеляційного господарського суду від 14.07.2022 та на ухвалу Господарського суду м. Києва  від 15.12.2021 в частині визнання додаткових грошових вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" у справі № 910/3559/21 залишити без задоволення. 

2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 14.07.2022 та ухвалу Господарського суду м. Києва  від 15.12.2021 в частині визнання додаткових грошових вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" у справі № 910/3559/21 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                В. В. Білоус

Судді                                                                                            О. В. Васьковський

                                                                                                    К. М. Огороднік