УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №295/6842/20 Головуючий у 1-й інст. Стрілецька О. В. 
Категорія 53 Доповідач Талько О. Б. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2022 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді:         Талько О.Б. 
суддів:                         Шевчук А.М., Коломієць О.С.,
за участю секретаря     Франчука В.С., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу №295/6842/20 за позовом Приватного акціонерного товариства « Українська страхова компанія « Княжа Вієнна Іншуранс Груп» до ОСОБА_1 , третя особа – ОСОБА_2 , про відшкодування виплаченого страхового відшкодування, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 9 грудня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Стрілецької О.В., 

ВСТАНОВИВ:

У червні 2020 року Приватне акціонерне товариство "Українська  страхова компанія  "Княжа  вієнна іншуранс  груп"  звернулося до суду з позовом, в якому зазначено, що 20 січня 2018 року, о 00 годині 05 хвилин, по вулиці Покровській,№ 101 в м. Житомирі, сталася дорожньо-транспортна пригода, під час якої ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ВАЗ 21099, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснив зіткнення з належним ОСОБА_2 автомобілем «Оpel Veсtra », державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .
       Позивач зазначає, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль ««Оpel Veсtra» зазнав значних механічних пошкоджень. 
 На момент вчинення даної дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована у Приватному акціонерному товаристві "Українська  страхова компанія  "Княжа  вієнна іншуранс  груп". Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів передбачений ліміт відповідальності за шкоду, завдану майну потерпілого, у розмірі 100000 грн.
Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 18 квітня 2018 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 
Постановою цього ж суду від 02 травня 2018 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП. 
14 лютого 2018 року ОСОБА_2 звернувся до Приватного акціонерного  товариства "Українська  страхова компанія  "Княжа  вієнна іншуранс  груп" з заявою про виплату страхового відшкодування. 
26 березня 2018 року позивач здійснив виплату страхового відшкодування у розмірі 49 000 грн. 
Посилаючись на положення статті 1191 ЦК України та статті 38 Закону України « Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на свою користьс  в порядку регресу 49 000 грн.00 коп.
Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 9 грудня 2021 року позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа вієна  іншуранс груп» виплачене страхове відшкодування в розмірі 49000 грн. 00 коп. та судовий збір у розмірі 2102 грн. 00 коп. 
 В апеляційній скарзі  ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, - про залишення позовної заяви без розгляду.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що у справі була призначена судова автотоварознавча експертиза, за висновком якої ринкова вартість автомобіля «Оpel Vectra», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , становить 154427 грн. 90 коп.; вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля складає 147400 грн. 67 коп. Проте, експертний висновок не містить відповіді на питання,  чи був економічно обґрунтований відновлювальний ремонт колісного транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди та чи вірно розрахована сума відновлювального ремонту колісного транспортного засобу. 
Звертає увагу на ту обставину, що під час допиту судового експерта ОСОБА_3 , останній зазначив, що оцінював ринкову вартість автомобіля «Оpel Veсtra» за цінами розмитнених на території України автомобілів. Крім того, оцінюючи ринкову вартість вказаного автомобіля він брав до уваги схожий автомобіль марки «Оpel», однак моделей Astra H 1.7 CDT i Caravan 2005 року випуску, пояснюючи це тим, що в періодичному виданні «Бюлетень автотоварознавця» № 98 немає автомобіля «Оpel Veсtra» з об`ємом двигуна 1910 см3. Експерт не зміг надати відповідь на питання стосовно того, чому, оцінюючи вартість автомобіля, він не порівнював нерозмитнений автомобіль «Оpel Vektra», 2005 року випуску, з цінами нерозмитнених автомобілів на ринках Європи. 
Вважаючи висновок судового автотоварознавчої експертизи помилковим та незаконним, він звернувся до суду з клопотанням про призначення повторної експертизи, проте суд безпідставно відмовив в задоволенні такого клопотання, чим порушив норми процесуального права.
Також вказує, що суд 1-ї інстанції неправомірно взяв до уваги постанову Богунського районного суду м. Житомира від 18 квітня 2018 року та постанову цього ж суду від 02 травня 2018 року. Наголошує, що  він не відмовлявся від проходження огляду щодо стану алкогольного сп`яніння, а тому у позивача відсутні підстави для звернення з регресним позовом. 
Крім того зазначає, що суд безпідставно врахував схему місця ДТП, яка відповідно до діючого законодавства повинна бути підписана учасниками ДТП та поліцейським. Однак, вказана схема не підписана ним.
Також не була надана належна оцінка тій обставині, що в акті огляду транспортного засобу містяться пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , стосовно опису пошкоджених дітелей, які не співпадають з даними рахунку-фактури від 26.02.2018 року.
Вказує на те, що вартість відновлювального ремонту пошкодженого колісного транспортного засобу перевищує його ринкову вартість на 4000 грн. Отже, страхова компанія зобов`язана була сплати ОСОБА_2 саме цю різницю або відшкодувати ринкову вартість автомобіля в розмірі 45 000 грн., в свою чергу останній мав передати залишки пошкодженного автомобіля «Оpel Veсtra» страховій компанії.
Зазначає, що суд 1-ї інстанції помилково не взяв до уваги письмову відповідь ФОП ОСОБА_4 , відповідно до якої ремонт автомобіля «Оpel Vесtra», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , ним не проводився. Позивачем не був наданий оригінал рахунку-фактури та акт виконаних робіт ФОП ОСОБА_4 . Останній зазначив, що оригіналів цих документів у нього немає. 
У відзиві на апеляційну скаргу позивач  зазначає, що твердження  ОСОБА_1  стосовно того, що в постанові про адміністративне правопорушення не зазначено ту обставину, що він відмовився від проходження огляду щодо алкогольного сп`яніння, спростовується постановою Богунського районного суду м. Житомира від 18 квітня 2018 року, якою його визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та постановою цього ж суду від 2 травня 2018 року його визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП. Вказані постанови відповідачем не оскаржувались та набрали законної сили. 
Відносно доводів ОСОБА_1 щодо недостовірності схеми дорожньо-транспортної пригоди, зазначає, що останній не скористався правом оскарження даної схеми та не довів, що вказаний документ складений з грубим порушенням вимог законодавства. 
Позивач вважає необґрунтованими твердження ОСОБА_1 про те, що судом 1-ї інстанції не взято до уваги, той факт, що ФОП ОСОБА_4 не ремонтував пошкоджений автомобіль «Оpel Vесtra», оскільки даний доказ не стосується предмета доказування. Крім того, не надання ФОП ОСОБА_4 оригіналів рахунку-фактури та акту виконаних робіт не свідчить про відсутність ремонту транспортного засобу, оскільки рахунок-фактура видається в одному екземплярі клієнту, а акт виконаних робіт складається лише на вимогу страхової компанії. 
З висновком судової автотоварознавчої експертизи № СЕ-19/106-21/5611-АВ від 02 липня 2021 року позивач погоджується та вважає його обґрунтованим. 
Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Матеріали справи свідчать, що 20 січня 2018 року, о 00 годині 05 хвилин, по вулиці Покровській, №101 в м. Житомирі, сталася дорожньо-транспортна пригода, під час якої ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ВАЗ 21099, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснив зіткнення з належним ОСОБА_2 автомобілем «Оpel Veсtra », державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .
Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 18 квітня 2018 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с.5).
Постановою цього ж суду від 2 травня 2018 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП (а.с.6).
Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована в Приватному акціонерному товаристві "Українська  страхова компанія "Княжа  вієнна іншуранс  груп", що підтверджується полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/7360768 від 22 вересня 2017 року. Ліміт відповідальності за шкоду, завдану майну потерпілого, становить 100000 грн. (а.с.4).
14 лютого 2018 року ОСОБА_2 звернувся до Приватного акціонерного  товариства "Українська  страхова компанія  "Княжа  вієнна іншуранс  груп"  з заявою про страхове відшкодування. 
Згідно ремонтної калькуляції №18-143459 від 26.01.2018 р. про оцінку автомобіля марки “Опель Вектра”, реєстраційний номер НОМЕР_3 , складено страховий акт №180000143459 від 19.03.2018 р. (а.с. 13) та проведено розрахунок суми страхового відшкодування в розмірі 49000,00 грн (а.с. 11).
26 березня 2018 року позивач здійснив виплату страхового відшкодування у розмірі 49 000 грн., підтвердженням чого є платіжне доручення № 3Р021957 від 26 березня 2018 року (а.с.12).
Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження від № СЕ-19/106-21/5611-АВ від 02 липня 2021 року ринкова вартість автомобіля «Оpel Vесtra» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 станом на 20 січня 2018 року становить 154427 грн. 90 коп., вартість відновлювального ремонту автомобіля «Оpel Vесtra», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , станом на 20 січня 2018 року складає 147400 грн. 67 коп. 
Згідно з ч.1 ст.22 Закону України “Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів” у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Статтею 29 даного Закону також передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Згідно з ч. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Відповідно до підпункту «в» пункту 38.1.1. ст. 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником).
Суд першої інстанції встановив, що після настання страхового випадку позивач здійснив виплату потерпілому страхового відшкодування у розмірі 49000 грн. й відповідно до вищезазначених положень законодавства має право на відшкодування фактично понесених ним витрат у розмірі 49000 грн. в порядку регресу із відповідача, який визнаний винним у вчиненні даної дорожньо-транспортної пригоди, а також у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КЗпАП.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про задоволення позову.
Доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують висновків суду 

Керуючись ст. ст. 259,268,367,374,375,381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Богунського районного суду м. Житомира від 9 грудня 2021 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді: