КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

справа №369/9933/20                                                                                             головуючий у І інстанції: Дубас Т.В.
провадження 22-ц/824/5618/2022                                                                                            доповідач: Сліпченко О.І.

ПОСТАНОВА
Іменем України
30 серпня 2022 року                                                                                    м. Київ
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: головуючого судді Сліпченка О.І., суддів Сушко Л.П., Олійника В.І.
за участю секретаря: Пітенко І.Ю.
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу  за апеляційною скаргою ОСОБА_1  на заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31 грудня 2021 року у справі за позовом  ОСОБА_1 до Горенської сільської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд,- 
ВСТАНОВИВ:
В серпні 2020 року ОСОБА_1 звернулась з вищевказним позовом, який обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її бабуся ОСОБА_2 .
Після її смерті залишилося спадкове майно - житловий будинок, який знаходиться по АДРЕСА_1 .
Спадкоємцями, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_2 є в рівних частинах (1/3 кожному): її дочка ОСОБА_3 (мати позивача) та її сини ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .
На час прийняття спадщини спадкоємець - ОСОБА_5 був відсутній, його місце проживання було невідоме.
Тобто спадщина від померлої ОСОБА_2 фактично прийнята усіма спадкоємцями, але право власності було оформлено тільки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача - ОСОБА_3 .
Після смерті ОСОБА_3 залишилась 1/3 частини будинку загальною площею 26.3 кв.м.
Спадкоємницею, яка прийняла спадщину є її дочка - ОСОБА_1 .
Син ОСОБА_3 - ОСОБА_6 відмовився від своєї частки на користь позивача.
09 лютого 2009 року між дядьком позивача ОСОБА_4 та позивачем було укладено договір дарування житлового будинку, яким: ОСОБА_4 подарував, а ОСОБА_1 прийняла в дар 1/3 частину житлового будинку та надвірних будівель.
Наприкінці 2019 року позивач як власниця 2/3 житлового будинку мала намір приватизувати земельну ділянку на якій цей будинок розташований, але як з`ясувалося, вона не може приватизувати усю земельну ділянку, а лише 2/3 частини відповідно до своєї частки житлового будинку.
У березні 2020 року діти ОСОБА_5 , який фактично прийняв у спадок 1/3 будинку, але не оформив його, повідомили, що їх батько ІНФОРМАЦІЯ_3 помер, про будинок їм не було відомо, вони не мають намірів оформлювати спадок та готові відмовитися від цієї частки на користь позивача, як одного із спадкоємців їх батька. 
Отже позивач є єдиною спадкоємицею яка бажає прийняти у спадщину 1/3 частку житлового будинку.
Просила визначити ОСОБА_1 , додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини - 1/3 частку житлового будинку, після смерті                      ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 у два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.
 
Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31 грудня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням ОСОБА_1 звернулась із апеляційною скаргою, посилаючись на порушення місцевим судом норм матеріального та процесуального права. 
Вказує, що суд першої інстанції не прийняв до уваги те, що вона народилась після смерті спадкодавця та про події оформлення спадку їй не було відомо, а також їй не було відомо про долю її дядька ОСОБА_5 .
Зауважує, що вказане свідчить про те, що про відсутність права власності на 1/3 будинку вона фактично дізналась в березні 2020 року. 
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
 
В судовому засіданні позивач підтримав свою позицію. Інші належним чином повідомлені учасники справи не з`явились.  
У відповідності до вимог ст.ст. 130, 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у їх відсутності.
 
Апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Згідно вимог ст. 263 ЦПК України, - судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. 
Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 
Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення не відповідає.
 
Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що при розгляді даної справи судом не було встановлено факту порушення прав позивача як спадкоємця, а тому відповідні позовні вимоги необхідно залишити без задоволення. 
Колегія суддів погоджується з таким висновком з огляду на наступне.
 
Судом першої інстанції встановлено, що  ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 .
Спадкова справа до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , заведена та закінчена Першою Київською обласною державною нотаріальною конторою (дата видачі першого свідоцтва - 29 липня 1983 року) за НОМЕР_3.
Спадкоємцями, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_2 , є (в рівних частках кожний): її дочка - ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , її син - ОСОБА_4 та син померлої - ОСОБА_5 , які спадщину, що залишилася після смерті ОСОБА_2 прийняли шляхом постійного проживання та реєстрацією разом з нею за однією адресою на час відкриття спадщини.
29 липня 1983 року Першою Київською обласною державною нотаріальною конторою на ім`я ОСОБА_3 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частку житлового будинку АДРЕСА_1 за реєстровим № НОМЕР_1.
23 травня 1984 року Першою Київською обласною державною нотаріальною конторою на ім`я ОСОБА_4 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частку житлового будинку АДРЕСА_1 за реєстровим № НОМЕР_2.
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 .
Спадкова справа до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , заведена та закінчена Першою Київською обласною державною нотаріальною конторою (дата видачі першого свідоцтва - 28 січня 2009 року) за НОМЕР_4.
Спадкоємицею, яка прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 , є її дочка - ОСОБА_1 з урахуванням 1/2 частки спадщини, від якої відмовився на її користь син померлої - ОСОБА_6 .
28 січня 2009 року Першою Київською обласною державною нотаріальною конторою на ім`я ОСОБА_1 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частку житлового будинку АДРЕСА_1 за реєстровим № 1-67, належну ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 29 липня 1983 року Першою Київською обласною державною нотаріальною конторою за реєстровим № НОМЕР_1.
13 квітня 2019 року до Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Київської області надійшла додаткова заява гр. ОСОБА_1 за № 496 про видачу додаткового свідоцтва про ,право на спадщину за законом на 1/3 частку житлового будинку АДРЕСА_1 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , яка спадщину після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 прийняла фактично, але юридично не оформила своїх спадкових прав, без урахування інтересів спадкоємця за законом - ОСОБА_5 , який є спадкоємцем на 1/3 частку вищевказаного житлового будинку після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .
Постановою державного нотаріуса від 13 квітня 2019 року № 1052/02-31 відмовлено ОСОБА_1 у видачі на її ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частку житлового будинку АДРЕСА_1 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , як спадщину після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 прийняла фактично, але юридично не оформила своїх спадкових прав.
 
За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.1220, 1222, 1270 ЦК України).
Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла до інших осіб (спадкоємців) (ст.1216 ЦК України).
Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст. 1269 ЦК України).
Згідно з ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
 
Місцевий суд вірно зазначив, що спадкоємцями, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_2 в порядку визначеному ЦК УРСР від 18 липня 1963 року                № 1540-VI, є (в рівних частках кожний): її дочка - ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , її син - ОСОБА_4 та син померлої - ОСОБА_5 , які спадщину, що залишилася після смерті ОСОБА_2 прийняли шляхом постійного проживання та реєстрацією разом з нею за однією адресою на час відкриття спадщини. Той факт що ОСОБА_5 не отримав свідоцтво про право на спадщину, не скасовує той факт що спадщину він прийняв належним, та відповідно набув прав спадкоємця, та які в подальшому після його смерті перейшли до його дітей.
Колегія суддів погоджується з висновком, що після смерті ОСОБА_2 всі її спадкоємці прийняли належним чином спадщину, в тому числі і ОСОБА_5 , а тому у позивача відсутні права на спадкове майно на яке відкрилась спадщина після смерті ОСОБА_2 .
Доводи апеляційної скарги з посиланням на те, що діти ОСОБА_5 відмовляються приймати спадок на 1/3 частку житлового будинку після смерті батька, не спростовують вірних висновків місцевого суду про те, що в даному випадку не було встановлено факту порушення прав позивача як спадкоємця.
 
Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи спір повно та всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, та прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову.
Оскільки, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, а ухвалене судове рішення відповідає вимогам матеріального і процесуального права, то підстави для його скасування відсутні.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1  залишити без задоволення. 
Заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від                        31 грудня 2021 року залишити без змін. 
 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів.
Повний текст постанови складено «31» серпня 2022 року.

Головуючий
 
Судді: