Справа № 163/2549/21  Провадження №33/802/271/22 	Головуючий у 1 інстанції:Павлусь О. С. 	
Категорія:ч.1 ст.483 МК України 	Доповідач: Борсук П. П.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2022 року                                                                 місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Борсук П.П., з участю секретаря Русинчук І.І., захисника особи щодо якої складено протокол про порушення митних правил ОСОБА_1 - адвоката Кривошея Анатолія Миколайовича, розглянувши апеляційну скаргу в.о. заступника начальника Волинської митниці Держмитслужби Віктора Курея на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 14 квітня 2022 року, якою провадження щодо ОСОБА_1 закрито 
В С Т А Н О В И В
Вказаною постановою судді провадження щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає на АДРЕСА_1 , водія ФОП ОСОБА_2 , РНОКПП невідомий, закордонний паспорт НОМЕР_1 за ч.1 ст.483 МК України закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.
Інспектором Волинської митниці складено протокол про те, що ОСОБА_1 як водій ФОП ОСОБА_2 вчинив дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, при таких обставинах.
28 лютого 2019 року в зону митного контролю митного поста "Ягодин" Волинської митниці на в`їзд в Україну з Республіки Польща прибув вантажний транспортний засіб з номерними знаками НОМЕР_2 / НОМЕР_3 .
Водій транспортного засобу ОСОБА_1 до митного контролю подав CMR № 0048116, інвойс № 08/02-19 разом з митною декларацією типу ІМ40ЕА № UA205020/2019/006138.
Згідно з цими товарно-супровідними документами від компанії "Zinol" (Чехія) в адресу ТОВ "Сток Сіті" перевозився вантаж "сітка скловолокниста, виготовлена з ниток скловолокна, неполотняного переплетення торгівельної марки MASTERPLAST" в кількості 2250 рулонів у 75 картонних коробках загальною вагою 17 975 кг брутто та фактурною вартістю 33 750 доларів США.
Після виконання митних формальностей товар було направлено до ВМО № 5 митного поста "Ягодин" Волинської митниці ДФС для завершення митного оформлення та вирішення питання про випуск у вільний обіг.
11 вересня 2020 року на Волинську митницю Держмитслужби надійшов лист з Держмитслужби з інформацією митних органів Республіки Польща та доданими документами.
Відповідно до цієї інформації та документів пропуск через митний пост "Дорогуск" (РПЛ) 28 лютого 2019 року транспортного засобу з номерними знаками НОМЕР_2 / НОМЕР_3 відбувся за оформленою митними органами Естонської Республіки експортною митною декларацією MRN 19EE1210EE70005650.
З одержаної від митних органів Естонської Республіки інформації та доданих документів встановлено, що в митному режимі експорту було оформлення товар "парфуми" вагою брутто 1 563,17 кг в кількості 4 вантажних місць (піддонів) загальною вартістю 67 300,44 євро або 2 068 409,10 гривні. Продавцем/відправником цих товарів була компанія "Prestige Brand International OU" (Естонія), покупцем/одержувачем – компанія "PP Exima" (Дніпропетровськ, Україна).
З огляду на ці обставини та положення ч.2 ст.460 МК України дії ОСОБА_1 як водія кваліфіковані за ч.1 ст.483 МК України як переміщення через митний кордон товару "парфуми" вагою брутто 1 563,17 кг в кількості 4 вантажних місця (піддонів) загальною вартістю 67 300,44 євро або 2 068 409,10 гривні з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу документів (CMR № 0048116, інвойс № 08/02-19, митна декларація типу ІМ40ЕА № UA205020/2019/006138), що в частині цих товарів містили неправдиві відомості про кількість вантажних місць, їх маркування та номери.
       Представник митного органу подав апеляційну скаргу на зазначену постанову суду, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винним за ч.1 ст.483 МК України та накласти стягнення у відповідності до санкції даної норми МК України зі стягненням витрат у справі.
       На підтримку своїх апеляційних вимог представник митного органу вказує, що постанова суду є незаконною, необґрунтованою та винесеною з порушенням вимог законодавства, без повного та об`єктивного розгляду справи, оскільки доказами в матеріалах справи стверджується вина ОСОБА_1 , а вчинене ним правопорушення має особливий характер суспільної небезпеки.
       Перевіривши доводи скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши думку особи, щодо якої складений протокол про порушення митних правил, та її захисника, які просили залишити постанову суду першої інстанції без змін, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
       Стаття 489 Митного кодексу України передбачає, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
       Як вбачається з матеріалів справи, суддя першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.483 МК України вказаної вимоги закону дотримав.
       Обов`язок суду щодо забезпечення презумпції невинуватості і права на справедливий судовий розгляд, які передбачені ст.62 Конституції України, поєднуються з такими ж положеннями ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, яка відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована 17 липня 1997 року Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 р., Першого протоколу та протоколів 2, 4, 7 та 11 до Конвенції».
       Положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
       Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.
       В той же час, у справі «Barbera, Messeguand Jabardov. Spain» від 06.12.1998 (п.146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.
       У відповідності із ст.9 КУпАП адміністративним проступком визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
       В цей же час, ст.257 МК України встановлено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.
       Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
       За положеннями п.3 ч.1 ст.8 МК України, державна митна справа здійснюється на основі принципів законності та презумпції невинуватості.
       Безпосереднім об`єктом посягання при вчиненні правопорушення, передбаченого ст.483МК України, є встановлений порядок переміщення товарів через митний кордон України. 
       Згідно ч.1 ст.483 МК України, відповідальність настає за дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві дані.
       Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України полягає у переміщенні або діях, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, зокрема, з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві дані - щодо відправника товару, а також найменування товарів їх кількості, та вартості.
       Для притягнення до відповідальності, згідно зі статтею 483 МК України необхідне доведення факту заявлення в митній декларації, в даному випадку неправдивих відомостей та/або надання документів, що містять неправдиві відомості щодо кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, вини у формі прямого умислу.
       Відповідно до ч.2 ст.460 МК України перевізники несуть відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу як підстави для переміщення цих товарів документів, що містять неправдиві відомості (стаття 483 цього Кодексу), виключно у разі якщо ці відомості стосуються кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, а перевізниками не вжито заходів до перевірки правдивості зазначених відомостей або у разі неможливості такої перевірки не внесено відповідного запису до міжнародної автомобільної накладної (CMR).
       Встановлено, що митним органом ОСОБА_1 ставиться у вину вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 483 МК України, а саме вчинення дій на переміщення через митний кордон України товарів з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, однак таке звинувачення не доводиться матеріалами справи.
       Як вбачається з матеріалів провадження, у СМR №0048116 вказано, що переміщується 75 місць, вагою брутто 17 975 кг. В інвойсі № 08-02/19 зазначено, що імпортується 75 місць товару вагою нетто 16 322 кг, вагою брутто 17 975 кг. Саме таку кількість товару оформлено за ВМД ІМ40ДЕ № UA205020/2019/006209 - 75 місць товару, вагою нетто 16 322 кг, вагою брутто 17 975 кг та фактурною вартістю 33 750 доларів США.
       Згідно із декларацією MRN 19EE1210EE70005650, отриманою від митних органів Республіки Польща в ході перевірочних заходів контролю вантажу - 68 партій товару "сітка скловолокниста" естонська компанія "Prestige Brand International OU" відправила в адресу компанії "PP Exima" (Дніпропетровськ, Україна) товар парфуми. Кількість місць складає 4, вага товару брутто 1 563, 17 кг. Тип транспорту і номерні знаки транспортного засобу в цій декларації не вказані. Тобто у декларації MRN 19EE1210EE70005650 відсутнє посилання про те, що переміщення (вивезення) товарів здійснювалось ФОП " ОСОБА_3 (а.с. 27).
       Іншими доказами, одержаними від митних органів Республіки Польща, не підтверджуються обставини пропуску 28 лютого 2019 року через польський митний пост в Дорогуску транспортного засобу з номерними знаками НОМЕР_2 / НОМЕР_3 .
       Як вірно встановлено місцевим судом, видрук з компакт-диску, доданого до відповіді митних органів Республіки Польща, не має ознак належності та допустимості доказу, оскільки сама відповідь цих митних органів та додатки до неї не містять відомостей про приєднання будь-яких компакт-дисків.
       В той же час, з акту огляду товарів (а.с.14) вбачається, що в результаті проведення митного огляду встановлено, що вантажним транспортним засобом з р.н. НОМЕР_2 , НОМЕР_3 переміщувався вантаж "Сітка скловолокниста" В оглянутих місцях без зауважень. Вилучень не проводилось. 
       Таким чином ані актом огляду, ані митною декларацією, ані CMR № 0048116 не підтверджуються обставини імпортування парфумів, а не армуючого матеріалу - сітки волокнистої відповідного маркування та кількості. Відсутність доказів невідповідності кількості вантажних місць відомостям в товарно-супровідних документах виключає у цьому випадку відповідальність ОСОБА_1 як перевізника товару.
       Постановою Волинського апеляційного суду від 22 лютого 2022 року матеріали за відповідним протоколом направлялися Волинській митниці для проведення додаткової перевірки із наданням чітких вказівок та зазначення обставин, які підлягають з`ясуванню, у тому числі необхідності вчинення запитів на адреси відправника та отримувача товару згідно естонської митної декларації. 
Проте, після проведення додаткової перевірки, митницею надано лише переклад естонської експортної декларації MRN 19EE1210EE70005650 та приєднано листи митниці, направлені в адресу відправника та отримувача товару за цією декларацією, однак відповідей на ці листи до справи не додано і в судовому засіданні не представлено. 
Апеляційним судом для перевірки і уточнення інформації щодо переміщення товару, а саме парфумів, які вказувались в естонської експортної декларації MRN 19EE1210EE70005650, також скеровувався запит до естонської компанія "Prestige Brand International OU", однак на день розгляду справи відповіді на даний запит судом не отримано.
       Перевіряючи матеріали справи апеляційним судом також не встановлено і достатніх підстав для спростування позиції захисту про неналежність наданих митницею доказів з підстав нездійснення їх перекладу. Вказівки постанови Волинського апеляційного суду від 22.02.2022 щодо перекладу також не виконані.
       Наведені вище обставини свідчать про те, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б свідчили про вчинення порушення митних правил безпосередньо ОСОБА_1 , що дає підстави для висновку про недоведеність за стандартом доказування "поза розумним сумнівом" наявності у його діях. складу передбаченого ч.1 ст.483 МК України порушення митних правил.
       Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Вина особи, яка притягається до відповідальності повинна бути доведена органом який склав протокол, а доводи вини повинні ґрунтуватися на доказах, об`єктивність яких не викликала б жодних сумнівів. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
       За таких обставин, суддя місцевого суду прийшов до вірного висновку, що в діях ОСОБА_1 в даному випадку відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, з чим погоджується і апеляційний суд, а тому апеляційна скарга не підлягає до задоволення.
       На підставі викладеного, апеляційний суд вважає, що постанову місцевого суду щодо ОСОБА_1 слід залишити в силі, як законну, апеляційну скаргу представника митниці - без задоволення, а викладені в ній мотиви недостатніми.
       У відповідності до ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
       Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.294, 295 КУпАП, апеляційний суд 
П О С Т А Н О В И В
       Апеляційну скаргу в.о. заступника начальника Волинської митниці Держмитслужби Віктора Курея залишити без задоволення, а постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 14 квітня 2022 року, якою провадження щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.483 МК України закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП, - без змін.
       Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Копію рішення у справі про адміністративне правопорушення протягом трьох днів надіслати особі, щодо якої його винесено.

Суддя Волинського апеляційного суду                                        П.П. Борсук