П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2022 року 
м. Рівне

Справа № 569/11626/22
Провадження № 22-ц/4815/1269/22

Головуючий у Рівненському міському суді: 
суддя Левчук О.В.
Ухвалу суду першої інстанції постановлено
18 серпня 2022 року в м.Рівне 
(фіксування судового засідання за допомогою 
звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось).

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючий: суддя Хилевич С.В.
судді: Боймиструк С.В., Майданік В.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Бойчука Костянтина Мефодійовича на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 18 серпня 2022 року в цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про забезпечення доказів до пред`явлення позову,
в с т а н о в и в : 
       У серпні 2022 року в суд звернувся представник ОСОБА_1 - адвокат Бойчук К.М. із заявою про забезпечення доказів до подання позову, в якій просив витребувати у Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області (далі – ГУ Держгеокадастру) копію технічної документації щодо відведення земельної ділянки у власність, кадастровий номер земельної ділянки: 5624683000:01:001:1493, яка розташована на території Городищенської сільської ради та відведена у власність ОСОБА_2 .
       Також просив звільнити свого довірителя від сплати судового збору за подання заяви. 
       Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 18 серпня 2022 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів до подання позовної заяви повернено заявнику. 
       Суд першої інстанції виходив з того, що підстави для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі п. 13 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" відсутні, оскільки подання заяви про забезпечення доказів до подання позовної заяви у справі, пов`язаній з оскарженням набуття права власності на земельну ділянку, не пов`язане із порушенням і захистом прав, наданих законом учаснику бойових дій. 
       На ухвалу суду представником ОСОБА_1 - адвокатом Бойчуком К.М. подано апеляційну скаргу, де він покликався на її незаконність та необґрунтованість, які полягали в порушенні норм процесуального права. 
       На обґрунтування апеляційної скарги зазначалось, що ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення доказів у справі про скасування наказів органу державного земельного кадастру про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою та затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, скасування державної реєстрації речового права, яке він отримав як учасник бойових дій відповідно до п.14 ст. 12 Закону України від 22 жовтня 1993 року № 3551-ХІІ "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту". Тобто суд першої інстанції предмета та підстав майбутнього позову не з`ясував, тоді як позивач, маючи статус учасника бойових дій, має передбачені законодавством пільги щодо сплати судового збору за таким позовом. 
       З наведених міркувань просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
       У поданому відзиві представник ГУ Держгеокадастру, вважаючи оскаржуване судове рішення законним і обґрунтованим, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.
       Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи представника заявника, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги.
       Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.
       Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.
       Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.
       Забезпечення доказів до подання позовної заяви здійснюється судом першої інстанції за місцезнаходженням засобу доказування або за місцем, де повинна бути вчинена відповідна процесуальна дія. Забезпечення доказів після подання позовної заяви здійснюється судом, який розглядає справу.
       За положеннями частин 3, 4 ст. 117 ЦПК України за подання заяви про забезпечення доказів сплачується судовий збір у розмірі, встановленому законом. Документ, що підтверджує оплату судового збору, додається до заяви. Суд, встановивши, що заяву про забезпечення доказів подано без додержання вимог цієї статті, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.
       Звертаючись до суду з заявою про забезпечення доказів, представник ОСОБА_1 покликався на те, що його довіритель має встановлені п.13 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" пільги щодо сплати судового збору за подання заяви, а саме як учасника бойових дій у справі, пов`язаній з порушенням його прав. 
       Тому колегія суддів визнає передчасними висновки суду про повернення заяви, адже за цих обставин належало з`ясувати предмет спору та наявність у позивача пільг щодо сплати судового збору у спірних правовідносинах. 
       Частинами 1-3 ст. 118 ЦПК України встановлено, що заява про забезпечення доказів розглядається в судовому засіданні в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з особливостями, встановленими цією статтею.
       Заява розглядається не пізніше п`яти днів з дня її надходження до суду.
       Заявник та інші особи, які можуть отримати статус учасників справи, повідомляються про дату, час і місце судового засідання, проте їх неявка не перешкоджає розгляду поданої заяви.
       Отже, достатність наданих доказів та переконливість наведеного обґрунтування могли бути предметом перевірки суду на стадії розгляду заяви по суті.
       Крім того, підлягає врахуванню процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема, що заявлений адвокатом шлях витребування доказів призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено.
       Тобто це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. 
       Ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.
       Підставами для скасування оскаржуваної ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції відповідно до п.п. 1,4 ст. 379 ЦПК України є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
       Керуючись ст.ст. 374, 379, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в :
       Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Бойчука Костянтина Мефодійовича задовольнити.
       Скасувати ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 18 серпня 2022 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
       Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. 
       Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий:                                                        С.В. Хилевич

Судді:                                                                        С.В. Боймиструк

                                                                       В.В. Майданік