ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" листопада 2022 р.           Справа№ 910/3724/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Пантелієнка  В.О.
суддів:            Сотнікова  С.В. 
          Отрюха Б.В. 

секретар судового засідання   Нечасний О.Л.

за участю представників:
від позивача - не з`явився;
від відповідача - Вінниченко В.В. ордер АА №1220694 від 20.10.2022р.;
від третьої особи - Івашковський Д.В. посвідчення;
від Київської міської прокуратури - Лиховид О.С. посвідчення,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фермерського господарства (далі - ФГ) "Сузір`я"
на рішення господарського суду м.Києва від 04.08.2022р.
(повний текст складено 15.08.2022р.)
у справі №910/3724/20 (суддя Пасько М.В.)
за позовом  ФГ "Сузір`я"
до  Державного підприємства (далі - ДП) "Конярство України"
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача  Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України
про  стягнення заборгованості в розмірі 113 493,51 грн. 
в межах справи №910/21682/15
за заявою  Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Астарта-Київ"
до  ДП "Конярство України"
про  банкрутство
ВСТАНОВИВ:
Рішенням господарського суду м.Києва від 04.08.2022р. у справі №910/3724/20 відмовлено в задоволенні позову повністю.
Не погоджуючись з винесеним рішенням суду, 20.09.2022р. ФГ "Сузір`я" подало апеляційну скаргу на рішення господарського суду м.Києва від 04.08.2022р., в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити. 
У відзиві на апеляційну скаргу ДП "Конярство України" просить відмовити ФГ "Сузір`я" у задоволенні апеляційної скарги, а рішення господарського суду м.Києва від 04.08.2022р. залишити без змін.
У поясненнях на апеляційну скаргу Київська міська прокуратура і Міністерство економіки України не погоджуються з апеляційною скаргою, вважають її необґрунтованою та безпідставною, просять відмовити ФГ "Сузір`я" у задоволенні апеляційної скарги, а рішення господарського суду м.Києва від 04.08.2022р. залишити без змін.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.10.2022р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ФГ " Сузір`я " на рішення господарського суду м.Києва від 04.08.2022р. у справі №910/3724/20 та призначено її до розгляду на 14.11.2022р.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора Київської міської прокуратури та представників відповідача і третьої особи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи  правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 236 Господарського процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом.
Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до вимог ч.4 ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
В провадженні господарського суду м.Києва перебувала справа №910/21682/15 про банкрутство ДП "Конярство України".
Рішенням господарського суду м.Києва від 19.05.2021р. у справі №910/3724/20 було відмовлено в задоволені позову.
Постановою Верховного суду від 27.04.2022р. було скасовано рішення господарського суду м.Києва від 19.05.2021р., а справу передано до господарського суду м.Києва на новий розгляд в іншому складі суду.
Ухвалою господарського суду м.Києва від 10.05.2022р. було призначено підготовче засідання.
З матеріалів справи вбачається, що 02.07.2019р. між ФГ "Сузір`я" (Продавець, позивач) та ДП "Конярство України" в особі Філії "Запорізький кінний завод №86" ДП "Конярство України" (Покупець, відповідач) було укладено Договір купівлі-продажу №2-2019.
Відповідно до п.1.1. даного договору Продавець зобов`язується передати належний йому товар у власність Покупцеві, а Покупець зобов`язується прийняти товар та сплатити за нього на умовах Договору.
Позивачем зазначено, що на виконання умов Договору, ним було передано у власність Відповідача товар, а саме: горох у кількості 30,06 тон, за ціною 4.900 грн. в тому числі ПДВ, за одну тону, на загальну суму 147 293,88 грн., що підтверджується видатковою накладною №43 від 03.07.2019р.
Відповідачу було виставлено рахунок на оплату №46 від 03.07.2019р.
Відповідно до п.2.3. Договору - оплата згідно рахунку має бути перерахована Продавцю протягом 5 банківських днів з моменту відвантаження товару.
Однак, в порушення зазначених вище умов Договору, відповідач взяті на себе зобов`язання виконав лише частково, на суму 57 293,88 грн.
Таким чином, як стверджує позивач, заборгованість відповідача за основним боргом склала 90 000,00 грн.
Зважаючи на викладені обставини, позивач звернувся до місцевого суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за договором купівлі-продажу №2-2019 від 02.07.2019р. в загальному розмірі 113 493,51 грн., з яких: 90 000,00 грн. основний борг, 2 407,35 грн. три відсотки річних та 21 086,16 грн. пеня.
З матеріалів справи вбачається, що укладений між Позивачем та Відповідачем Договір за своєю правовою природою є договором поставки.
Відповідно до ст.265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.
До відносин поставки, не врегульованих Господарським кодексом України, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.
Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до п.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), як це визначено ст.610 Цивільного кодексу України.
Позивач стверджує, що виконав свої договірні зобов`язання у повному обсязі, здійснивши поставку товару відповідачу, а відповідач, порушив умови Договору, не здійснивши повну оплату за поставку товару у визначений сторонами строк.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
Місцевий суд дійшов помилкового висновку, що позивачем не було доведено належними, допустимими, достатніми та вірогідними доказами обставину поставки саме ДП "Конярство України" товару, вартість (ціну) якого позивач просив стягнути з ДП "Конярство України" за Договором купівлі-продажу, надаючи вибіркову оцінку доказам, яка не відповідає приписам процесуального законодавства.
В матеріалах справи містяться наступні письмові докази щодо підтвердження факту поставки товару:
-копія Договору купівлі-продажу № 2-2019 від 02.07.2019 року укладеного між ФГ «Сузір`я» та ДП "Конярство України" в особі Філії «Запорізький кінний завод №86» ДП «Конярство України», предметом якого є зобов`язання Продавця передати належний йому товар (горох у кількості 30,06 тон, за ціною 4 900 грн. в тому числі ПДВ, за одну тону, на загальну суму 147 293,88 грн., у власність Покупця, а також зобов`язання покупця прийняти товар, та сплатити за нього на умовах договору;
-копія Рахунку на оплату № 46 від 03.07.2019 року в якому містяться наступні відомості: Постачальник - ФГ «Сузір`я»; Одержувач ДП "Конярство України" в особі Філії «Запорізький кінний завод №86»; договір - договір купівлі-продажу № 2-2019 від 02.07.2019 року; товари/ роботи/ послуги - горох; кількість 30,6 т.; ціна без ПДВ-4083,33; сума із ПДВ 147 293,88 грн.;
-копія Видаткової накладної № 43 від 03.07.2019 року в якій містяться наступні відомості: Постачальник - ФГ «Сузір`я»; Одержувач ДП "Конярство України" в особі Філії «Запорізький кінний завод №86»; договір - договір купівлі-продажу № 2-2019 від 02.07.2019 року; рахунок на оплату покупцю № 46 від 03.07.2019 року; товар - горох; кількість 30,6 т.; ціна без ПДВ-4083,33; сума із ПДВ 147 293,88 грн.;
-копія Податкової накладної № 12 від 03.07.2019 року, в якій містяться наступні відомості:          Постачальник (продавець) - ФГ «Сузір`я»; Отримувач (покупець) ДП "Конярство України"; опис (номенклатура) товарів послуг продавця - горох; кількість (об`єм обсяг) -30,6 т.; ціна без ПДВ - 4083,33; база оподаткування 122744, 90 грн. сума ПДВ 24548,98 грн.;
-заключна виписка AT «Приватбанк» за період з 18.10.2022 року по 18.10.2022 року в якій містяться наступні відомості: клієнт - Сузір`я ФГ; реквізити контрагента - Філія Запорізький КЗ № 86, ДП КОН УК 3772793; призначення платежу - оплата за горох, згідно договору купівлі-продажу № 2-2019 від 02.07.2019 року, рах. № 46 від 03.07.2019 року в т.ч. ПДВ 20% 4548,98 грн.; сума 27293,88 грн.;
-заключна виписка AT «Приватбанк» за період з 03.12.2019 року по 03.12.2019 року в якій містяться наступні відомості: клієнт - Сузір`я ФГ; реквізити контрагента - Філія Запорізький Кінний Завод № 86, 3772793; призначення платежу - оплата за горох, згідно рахунку № 46 від 03.07.2019 року в т.ч. ПДВ 20% 5000 грн.; сума 30 000 грн.;
-оборотно-сальдові відомості позивача за липень 2019р. - квітень 2020р. - які є одним із основних бухгалтерських документів та містить відомості по залишках на початок та кінець періоду, а також обороти по дебіту та кредиту за певний період для кожного рахунку субрахунку.
Ці докази свідчать про факт постачання ФГ «Сузір`я»; на адресу ДП "Конярство України" філія Запорізький кінний завод № 86 товару - горох, у кількісті 30,6 т., за ціною без ПДВ-4083,33, на загальну суму із ПДВ 147 293,88 грн.
В матеріалах справи на підтвердження часткової оплати містяться виписки
Запорізького РУ АТ КБ «Приватбанк» від 20.02.2020р. №2002-20VU-1356-5581 та № 2002-
20VU-1345-1328. 
Банківська виписка - це документ який надається банком клієнту, та який відображає
короткий зміст руху банківського рахунку протягом певного періоду. Банківська виписка на
відміну від платіжного доручення не містить прізвище та посаду особи відповідальної за
проведення платежу, а також інформацію про схвалення платежу іншими особами..
Враховуючи зміст банківських виписок, висновки суду першої інстанції щодо
здійснення платежу неуповноваженою особою (керівником Філії), а також що такі дії не були схвалені ДП "Конярство України" є помилковими припущеннями.
Крім того щодо застосування доктрини "non concedit venire contra factum proprium" (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці) апеляційний суд зазначає наступне:
У Постанові Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду
від 27.04.2022 року по справі № 910/3724/20 зазначено: доктрина venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), базується ще на римській максимі - "non concedit venire contra factum proprium" (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі доктрини venire contra factum proprium лежить принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона розумно покладається на них.
Велика Палата Верховного суду у Постанові від 25 травня 2021 року по справі № 461/9578/15-ц зазначила наступне:
Добросовісність (пункт 6 статті З ЦК України) - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Доктрина venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки) ґрунтується ще на римській максимі - «non concedit venire contra factum proprium» (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі доктрини venire contra factum proprium знаходиться принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них           (постанова Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 390/34/17 (провадження № 61-22315сво18).
Про порушення принципу добросовісності відповідачем та необхідне застосування доктрини venire contra factum proprium до спірних правовідносин свідчать наступні поведінкові акти відповідача: прийняття товару (горох у кількості 30 тон), що підтверджується видатковою накладною № 43 від 03.07.2019 року у сукупності з іншими доказами, а саме виписками Запорізького РУ АТ КБ «Приватбанк» від 20.02.2020р. №2002-20VU-1356-5581 та № 2002-20VU-1345-1328, оборотно-сальдовими відомостями позивача за липень 2019 року - квітень 2020 року та поданою позивачем 22.07.2019рю., згідно квитанції про реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних, податкова накладна від 03.07.2019р. № 12.
03.07.2019р. ФГ «Сузір`я» було видано ДП "Конярство України" податкову накладну №12. Податкова накладна №12 від 03.07.2019 року, була зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних 22.07.2019 року, про що свідчить квитанція про реєстрацію Податкової накладної №9159246975.
Податкова накладна була видана ДП "Конярство України" та податковий кредит сформовано та використано в своїй господарській діяльності саме ДП "Конярство України", а не Філією "Запорізький кінний завод №86" ДП "Конярство України". А от же факт поставки товару - горох, у кількісті 30,6 т., за ціною без ПДВ-4083,33, на загальну суму із ПДВ 147 293,88 грн., не міг залишитися поза увагою ДП «Конярство України».
Відповідно до банківської виписки AT «Приватбанк» від 18.10.2022 року Філією «Запорізький кінний завод №86» ДП «Конярство України» було здійснено часткову оплату у сумі 27293,88 грн.
Відповідно до банківської виписки AT «Приватбанк» від 03.12.2019 року Філією «Запорізький кінний завод №86» ДП «Конярство України» було здійснено часткову оплату у сумі 30000,00 грн.
З часу реєстрації податкової накладної 22.07.2019 року, час коли відповідач дізнався, або повинен бути дізнатися про поставку товару, до часу першої часткової оплати минуло майже 3 місяці, а до часу другої часткової оплати - чотири з половиною місяці. А от же матеріали справи не містять будь яких доказів відносно будь яких дій ДП «Конярство України» щодо заборони керівництву Філії «Запорізький кінний завод №86» оплати товару отриманого за договором № 2-2019 від 02.07.2019 року, або доказів іншого несхвалення правочину.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що матеріали справи не містять доказів (листи, претензії, вимоги повернути кошти, податкова декларація щодо коригування податкового кредиту, тощо) які б свідчили про незгоду відповідача зі спірним правочином з часу отримання товару 03.08.2019 року до часу звернення ФГ «Сузір`я» з позовом до господарського суду м.Києва 20.03.2020 року.
Статтею 92 Цивільного кодексу України встановлено, юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом. У випадках, встановлених законом, юридична особа може набувати цивільних прав та обов`язків і здійснювати їх через своїх учасників. Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.
Відповідно до ст. 95 Цивільного кодексу України, Філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Представництвом є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює представництво і захист інтересів юридичної особи.
Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення. 
Положенням про Філію «Запорізький кінний завод №86» Державного Підприємства «Конярство України» встановлено, що Філія не є юридичною особою, а є відокремленим підрозділом ДП «Конярство України» (п. 4.1 Положення про Філію).
У відносинах з державними органами і суб`єктами господарювання філія виступає як представник ДП «Конярство України» (п. 4.3 Положення про Філію).
Координацію діяльності філії, контроль за дотриманням цього положення та ефективністю використання, збереження майна здійснюється ДП «Конярство України» (п. 1.2 Положення про Філію).
Філія зобов`язана складати бухгалтерську, податкову та статистичну звітність, інформацію пов`язану з підготовкою та використанням бюджетів та фінансові відомості та передавати їх ДП «Конярство України» в строки що забезпечують можливість якісно та своєчасно виконувати всі вимоги законодавства про розкриття даної інформації ДП «Конярство України» по встановленим формам, в тому числі, готувати та подавати в податкові органи та органи статистики зведену звітність відповідно до вимог чинного законодавства України (п. 6.3 Положення про Філію).
Філія зобов`язана звітувати та надавати всю необхідну інформацію ДП «Конярство України» у порядку в обсягах та у строки що встановлюються ДП «Конярство України» Філія зобов`язана звітувати та надавати всю необхідну інформацію ДП «Конярство України» у порядку в обсягах та у строки що встановлюються ДП «Конярство України» (п. 7.2.2 Положення про Філію).
Контроль за діяльністю Філії здійснює директор ДП «Конярство України» та міністерство аграрної політики та продовольства в межах їх повноважень та відповідно до чинного законодавства України (п. 10.1 Положення про Філію).
Наявне в матеріалах справи Положення про Філію «Запорізький кінний завод №86 ДП «Конярство України» свідчить про наявність контролю з боку ДП «Конярство України» за договірною та фінансовою діяльністю Філії «Запорізький кінний завод № 86» Державного підприємства «Конярство України».
          А отже оприбуткування поставленого товару 03.07.2019р., формування податкового кредиту за податковою накладною №12 від 03.07.2019р. ДП «Конярство України», а не його Філією, часткова сплата 18.10.2019р. у сумі 27 293.88 грн., а також часткова сплата 18.10.2019р., у сумі 27 293,88 грн., не могли залишитися по за увагою ДП «Конярство України».
Апеляційний суд звертає увагу, що, відповідно до п. 4.6 Положення про Філію «Запорізький кінний завод № 86» ДП «Конярство України», ДП «Конярство України» несе відповідальність за зобов`язаннями Філії.
Статтею 241 ЦК України встановлено, що правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання.
Наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов`язки з моменту вчинення цього правочину.
Правові наслідки вчинення правочинів з перевищенням повноважень визначено частиною першою статті 241 ЦК України: правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим, зокрема, у разі якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання. Таким чином, із змісту норми частини першої статті 241 ЦК України вбачається, що наступним схваленням правочину законодавець не вважає винятково прийняття юридичного рішення про схвалення правочину. Схвалення може відбутися також і в формі мовчазної згоди, і у вигляді певних поведінкових актів (так званих конклюдентних дій) особи - сторони правочину (наприклад, прийняття оплати за товар за договором купівлі-продажу).
Схвалення може відбутися також і в формі мовчазної згоди, і у вигляді певних поведінкових актів (так званих конклюдентних дій) особи - сторони правочину (наприклад, передача транспортних засобів, зняття їх з обліку із наданням усіх необхідних документів та прийняття часткової або повної оплати за спірними договорами)          (постанова Верховного Суду від 16.05.2018р. у справі № 910/1163/17)
Як вбачається з матеріалів справи, несхвалення договору №2-2019 від 02.07.2019 року ДП «Конярство України» було висловлено у відзиві на позовну заяву, хоча до звернення до місцевого суду відбулося часткове виконання правочину.
Щодо підтвердження факту поставки товару апеляційний суд зазначає наступне.
02.07.2017 року між ФГ «Сузір`я» (далі - Продавець) та ДП «Конярство України» в особі Філії «Запорізький кінний завод №86» ДП «Конярство України» (далі - Покупець) було укладено Договір купівлі-продажу №2-2019. Предметом укладеного між Продавцем та Покупцем Договору, відповідно до умов п. 1.1. цього Договору, є зобов`язання Продавця передати належний йому товар (горох у кількості 30,06 тон, за ціною 4 900 гривень в тому числі ПДВ, за одну тону,) на загальну суму 147 293,88 грн. у власність Покупця, а також зобов`язання Покупця прийняти товар та сплатити за нього на умовах договору.
З матеріалів справи вбачається, що 03.07.2019 року ФГ «Сузір`я» виконало свої зобов`язання за договором №2-2019 та поставило на адресу ДП «Конярство України» в особі Філії «Запорізький кінний завод №86» ДП «Конярство України»  за видатковою накладною №43 від 03.07.2019 року товар (горох) у кількості та за ціною відповідно до умов договору.
03.07.2019р. ДП «Конярство України» в особі Філії «Запорізький кінний завод №86» ДП «Конярство України» ФГ «Сузір`я»  було виставлено рахунок №46.
03.07.2019р. ФГ «Сузір`я» було видано ДП «Конярство України» Податкову накладну №12 від 03.07.2019 року. Податкова накладна № 12 від 03.07.2019 року, зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних 22.02.2019 року, про що свідчить квитанція про реєстрацію Податкової накладної.
Податкова накладна була видана саме ДП «Конярство України», а податковий кредит було сформовано ДП «Конярство України», а не Філією «Запорізький кінний завод №86» ДП «Конярство України».
18.10.2019р. ДП «Конярство України» в особі Філії «Запорізький кінний завод №86» ДП «Конярство України»  було проведено оплату на суму 27 293,88 грн. 
03.12.2019р. ДП «Конярство України» в особі Філії «Запорізький кінний завод №86» ДП «Конярство України»  було проведено оплату на суму 30 000 грн.
Відсутність у видаткових накладних назви посади особи, яка отримала товар за цією накладною, за наявності підпису у цій накладній, який засвідчений відтиском печатки покупця, не може свідчить про те, що такі видаткові накладні є неналежними доказами у справі. Відтиск печатки на видаткових накладних є свідченням участі особи у здійсненні господарської операції за цими накладними (постанова Верховного Суду від 20.12.2018р. у справі № 910/19702/17).
Визначальною ознакою господарської операції у розумінні статей 1, 3, 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" є те, що внаслідок її здійснення має відбутися реальний рух активів. У разі дефектів первинних документів та невизнання стороною факту постачання спірного товару, сторони не позбавлені можливості доводити постачання товару іншими доказами, які будуть переконливо свідчити про фактичні обставини здійснення постачання товару (постанова Верховного Суду від 29.01.2020 у справі № 916/922/19).
Відповідно до ст. ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. 
За змістом приписів статті 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд дійшов помилкового висновку про необхідність відмовити у позові, оскільки висновки, викладені у рішенні господарського суду м.Києва від 04.08.2022р. у даній справі, не відповідають фактичним обставинам та матеріалам справи, що є підставою для його скасування та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог.
За таких обставин, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна  скарга ФГ "Сузір`я" підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню. Позовні вимоги ФГ "Сузір`я" необхідно задовольнити в повному обсязі з наведених вище мотивів, стягнувши з відповідача понесені позивачем судові витрати за подання позовної заяви та апеляційної скарги.
Керуючись ст.ст. 240, 270, 275, 277, 282, 283  ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фермерського господарства "Сузір`я" задовольнити.
Рішення господарського суду м.Києва від 04.08.2022р. по справі №910/3724/20 скасувати.
Прийняти нове рішення, яким позовні вимоги Фермерського господарства "Сузір`я" до  Державного підприємства "Конярство України" про  стягнення заборгованості за Договором купівлі-продажу №2-2019 від 02.07.2019р. в розмірі 113 493,51 грн. задовольнити. 
Стягнути з Державного підприємства "Конярство України" (01001, м. Київ, вул. Б. Грінченка, буд. 1, код ЄДРПОУ  37404165) на користь Фермерського господарства "Сузір`я" (70130, Запорізька обл., Новомиколаївський р-н, с. Київське, вул. Київська, буд. 1 , код ЄДРПОУ 23796450) 90  000 грн. - заборгованості за Договором купівлі-продажу №2-2019 від 02.07.2019р., 21  086,16 грн. - пені, 2  407,35 грн. - 3% річних.
Стягнути з Державного підприємства "Конярство України" (01001, м. Київ, вул. Б. Грінченка, буд. 1, код ЄДРПОУ  37404165) на користь Фермерського господарства "Сузір`я" (70130, Запорізька обл., Новомиколаївський р-н, с. Київське, вул. Київська, буд. 1 , код ЄДРПОУ 23796450) 2  102 грн. судового збору за подання позовної заяви.
Стягнути з Державного підприємства "Конярство України" (01001, м. Київ, вул. Б. Грінченка, буд. 1, код ЄДРПОУ  37404165) на користь Фермерського господарства "Сузір`я" (70130, Запорізька обл., Новомиколаївський р-н, с. Київське, вул. Київська, буд. 1 , код ЄДРПОУ 23796450) 3  721,50 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.
Справу №910/3724/20 повернути до господарського суду м.Києва, який зобов`язати видати накази.
Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. 288  ГПК України.
Повний текст постанови складений та підписаний 17.11.2022р.

Головуючий суддя                                                            В.О. Пантелієнко 

Судді                                                                                С.В. Сотніков

                                                                                Б.В. Отрюх