П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

14 грудня 2022 р.	м.Одеса	Справа № 540/3585/21	
Головуючий в 1 інстанції: Василяка Д.К.
рішення суду першої інстанції прийнято у
м. Херсон, 14 грудня 2021 року
          П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 

судді-доповідача:                                        Танасогло Т.М.,
суддів:                                                  Бітова А.І., Градовського Ю.М., 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі, третя особа Акціонерне товариство "Альфа-Банк" про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень – рішень,-

В С Т А Н О В И В :

У липні 2021 року ОСОБА_1 (надалі – позивач) звернулась до Херсонського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі, третя особа Акціонерне товариство "Альфа-Банк", про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень – рішень від 15.07.2019 року №0022891305, № 0022871305, № 0022881305.
В обґрунтування позову вказала, що спірні повідомлення-рішення прийняті за результатом перевірки, під час проведення якої відповідачем вчинено низку процесуальних порушень, які призвели до порушення порядку проведення перевірки. Наказ на проведення позапланової невиїзної документальної перевірки, матеріали перевірки та податкова вимога надсилались за адресою, яка відрізняється від адреси проживання позивача. Окрім того, зазначає, що жодного доходу в розумінні податкового законодавства вона не отримувала
Відповідач проти задоволення позову заперечував.
Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено в повному обсязі, визнано протиправними та скасовано спірні у справі податкові повідомлення-рішення та стягнуто судові витрати.
Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу на зазначене рішення, у якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апелянт просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.
В обґрунтування скарги податковий орган перш за все наголошує на тому, що позивач пропустила строк звернення до суду з даним позовом. Також, зазначає, що перевірку було проведено з дотриманням та у відповідності до норм чинного податкового законодавства. Податкові повідомлення-рішення були направлені за відомою адресою платника. Про жодні зміни адреси платник податків контролюючий орган не повідомляла. Щодо безпосередньо суми отриманого блага, з якого позивачкою не було сплачено податки, апелянт зауважує, що суд першої інстанції не звернув належної уваги на те, що 24.11.2021р. відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб – платників податків ДПС України про суми виплачених доходів ОСОБА_1 за 2017 рік дохід з ознакою додаткове благо « 126»складає 2032706,89грн. отриманих від АТ «Укрсоцбанк». Уточнена податкова декларація кредитором не подавалась. Позивачем не надано доказів відновлення кредитного зобов`язання.
14.10.2022р. від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому наголошуючи на хибності тверджень апелянта, просить відмовити у задоволенні скарги та залишити без змін рішення суду першої інстанції з тих підстав, що жодного висновку суду викладеного у судовому рішенні по цій справі, контролюючий орган не спростував у апеляційній скарзі.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
В судове засідання, яке відбулось 30.11.2022р. представник відповідача не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час і місце апеляційного розгляду справи. Про причини неприбуття суду не повідомив.
Представник позивача приймав участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, до моменту виникнення у нього технічних проблем зі зв`язком.
Враховуючи викладене, заслухавши пояснення представника позивача, враховуючи приписи ст. ст. 311, 313 КАС України, колегія суддів вважає можливим продовжити розгляд справи в порядку письмового провадження на підставі наявних у справі доказів.
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, з таких підстав.
Як встановив судом першої інстанції та підтверджується наявними у справі письмовими доказами, на підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст.20. , пп.75.1.2, п.75, ст.. 75, пп.78.1.4 п.78.1 ст.78 та ст. 79 ПК України та наказу ГУ ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі від 21.03.2019 року № 432 проведено документальну позапланову невиїзну перевірку платника податків ОСОБА_1 з питань достовірності, повноти нарахування та своєчасності сплати до бюджету податків, зборів і платежів під час отриманого додаткового блага у вигляді суми боргу анульованого кредитором за період з 01.01.2017 по 31.12.2017 , про що складено акт від 15.05.2019 року № 264/21-22-13-0/ НОМЕР_1 .
За результатами перевірки відповідачем складено АКТ від 15.05.2019 року № 264/21-22-13-05/ НОМЕР_1 , яким встановлено порушення:
-підпункту 164.2.17 п.164.2 ст. 164 ПК України, платником податку не включена до загального річного оподаткованого доходу і не задекларована сума доходу у вигляді додаткового блага у розмірі 2032706,89 грн., що призвело до донарахування податку на доходи фізичних осіб у сумі 365887,24 грн.,
-пп.1.4 п.16-1 підрозділу 10    розділу ХХ ПК України, що призвело до донарахування військового збору у сумі 30490,60 грн.,
-пункту 49.1, пункту 49,2, ст. 49, пп. 49.18.4, п.49.18 статті 49, пункту 179.1 ст. 179 ПК України, а саме неподання до    Херсонської    ДПІ (Херсонський район) податкової декларації про майновий стан і доходи за 2017 р.
На підставі вказаного акту перевірки податковим органом 15.07.2019 року прийняті:
- податкове повідомлення-рішення № 0022891305, відповідно до якого збільшено суму    грошового зобов`язання з військового    збору, що сплачує фізична особа за результатами річного декларування    у розмірі 38113,25 грн.;
- податкове повідомлення-рішення № 0022871305, відповідно до якого збільшено суму    грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування, у розмірі 457359,05 грн.;
- податкове повідомлення-рішення № 0022881305, відповідно до якого застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 170 грн., з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами    за результатами річного декларування.
Не погоджуючись з прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернулась до суду з позовною заявою.
Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що податковим органом було порушено порядок проведення документальної позапланової невиїзної перевірки, передбачений л.79.2   ст.79 ПК України, що є підставою для визнання документальної позапланової невиїзної перевірки незаконною та такою, що не спричинила правових наслідків її проведення.
Щодо отриманого ОСОБА_1 доходу, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 не отримувала дохід у вигляді додаткового блага, у зв`язку з відновленням заборгованості за Кредитним договором позичальника.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам та обґрунтованості висновків суду першої інстанції у межах вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.
Як встановлено ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
У відповідності до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України № 2755-VI від 02.12.2010р. (надалі – ПК України).
Як визначено п.75.1 ст.75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Документальною, згідно з пп.75.1.2 п.75.1 ст.75 ПК України, вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, тощо, та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.
Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.
Пунктом 78.4 статті 78 Податкового кодексу України передбачено, що про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом. 
Водночас, право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.
Особливості  проведення документальної невиїзної перевірки передбачені ст. 79 ПК України, абзацом першим якої визначено, що документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.
В силу вимог п.п.42.2 п.42.4 ст.42 ПК України, документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.
Виконання умов вказаної вище норм надає право посадовим особам контролюючого органу розпочати проведення документальної перевірки.
З огляду на викладене, судом першої інстанції вірно зауважено було у своєму рішенні, що обов`язковою умовою для проведення документальної позапланової невиїзної перевірки є, зокрема встановлення контролюючим органом факту вручення платнику податків копії наказу про проведення документальної позапланової перевірки у порядку, визначеному статтею 42 ПК України, до початку проведення зазначеної перевірки.
Тобто, нормами ПК, з дотриманням балансу публічних і приватних інтересів, встановлені умови та порядок прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок, зокрема документальних позапланових невиїзних. Лише їх дотримання може бути належною підставою наказу про проведення перевірки. З наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку. 
Колегією суддів з матеріалів справи встановлено, що наказ ГУ ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі № 432 від 21.03.2019 року, повідомлення про проведення перевірки від 22.03.2019 № 173 про проведення документальної позапланової перевірки, Акт від 15.05.2019 року № 264/21-22-13-05/ НОМЕР_1 , а також спірні податкові повідомлення - рішення від 15.07.2019 року №0022891305, № 0022871305, № 0022881305 направлено рекомендованим листом з повідомленням за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 12, 21,21зв.).
Однак, зазначені відправлення не були вручені позивачці, а повернулись за зворотною адресою із відміткою Укрпошти «за закінченням строку зберігання».
Також, з наявних в матеріалах справи письмових доказів, зокрема копій сторінок паспорту позивачки, апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 з 13.11.2008 року по теперішній час зареєстрована за місцем проживання: АДРЕСА_2 (а.с. 9).
Тобто, станом на час виникнення спірних правовідносин, платник податків ОСОБА_1 більше як 10 років тому була знята з реєстрації у місті Херсоні та зареєструвалась й постійно проживає у місті Києві.
Інших записів щодо реєстрації позивача матеріали справи не містять.
Відтак, з урахуванням приписів ст. 42 ПК України, є ґрунтовним висновок суду першої інстанції про відсутність підстав вважати, що наказ ГУ ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі № 432 від 21.03.2019 року, повідомлення про проведення перевірки від 22.03.2019 № 173 про проведення документальної позапланової перевірки, Акт від 15.05.2019 року № 264/21-22-13-05/ НОМЕР_2 , а також спірні податкові повідомлення - рішення від 15.07.2019 року №0022891305, № 0022871305, № 0022881305 надіслано на неналежну адресу, за якою позивач не проживає (не зареєстрований).
Вказане не узгоджується з вимогами ст. 79 ПК України та своєю чергою свідчить про недотримання контролюючим органом умов для того, щоб розпочати проведення вказаної документальної позапланової невиїзної перевірки.
Враховуючи наведене вище, апеляційний суд вважає, що контролюючим органом не було виконано вимог ст.ст. 78, 79 ПК України, що свідчить про порушення відповідачем порядку проведення перевірки, й має наслідком визнання такої перевірки незаконною та такою, що не спричиняє правових наслідків.
Вказаний правовий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 06.02.2020р. у справі №821/543/16, від 26.02.2019р. у справі №821/2424/15-а.
При дослідженні питання чи виник у ОСОБА_1 обов`язок із самостійного декларування сум анульованого (прощеного) кредиту за 4кв. 2017 р. суд ураховує наступне.
Порядок справляння податку на доходи фізичних осіб врегульований Розділом ІV ПК України.
Відповідно до пп. 162.1.1 п. 162.1 ст. 162 ПК України платником податку є фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.
Згідно із пп. 163.1.1 п. 163.1 ст. 163 ПК України об`єктом оподаткування резидента є:загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.
За правилами п. 164.1 ст. 164 ПК України загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.
Відповідно до пп. «д» пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року.
З матеріалів справи встановлено, що АТ «Укрсоцбанк» у 4 кварталі 2017 року проведено операцію звернення стягнення на предмет іпотеки, який виступає забезпеченням виконання зобов`язань за Кредитним договором позичальника ОСОБА_1 та операції з прощення (анулювання) даній фізичній особі за власник рішенням суми залишку боргу за Кредитним договором позивальника до закінчення строку позовної давності. Інформацію включено до Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (форма 1-ДФ), а саме: нарахований та виплачений дохід з ознакою доходу « 126» у вигляді основної кредитної заборгованості прощеної (анульованої) за самостійним рішенням банку, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності у розмірі 2032706,89 грн.
При цьому, АТ «Укрсоцбанк» повідомив ОСОБА_1 про прощення (анулювання) їй основної суми боргу шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення.
10.09.2019р. Загальними зборами акціонерів АТ «Альфа- Банк» та єдиним акціонером АТ «Укрсоцбанк» затверджено рішення про реорганізацію АТ «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк». 15.10.2019р. було затверджено передавальний акт, у відповідності до якого останній набув у порядку правонаступництва всіх прав за переданими йому активами (а.с. 71зв.-72).
Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 24.11.2020 року по справі №756/10280/19, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 23.03.2021р., скасовано рішення державного реєстратора філії Комунального підприємства Мирнопільської ради «Результат» у м.Києві Коровайко О.С. в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 38019504 від 08.11.2017 року та запис про державну реєстрацію права власності Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на квартиру (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1402056580000; номер запису про право    власності    23258230). 
На підставі отриманої інформації, АТ «Альфа-Банк» прийнято рішення відновити в повному обсязі заборгованість за Кредитним договором позивальника.
У зв`язку з відновленням заборгованості за Кредитним договором позичальника, АТ «Альфа - Банк» просило скасувати включені в звіт Ф 1-ДФ поданий АТ «Укрсоцбанк» за 4 квартал 2017 року суми доходу за ознакою « 126» фізичної особи ОСОБА_1 .
З огляду на викладене, колегія суддів вважає хибними посилання апелянта у скарзі на недоведеність позивачем підтвердження відновлення кредиторської заборгованості у розмірі 2032706,89грн. відображений у звітності 1-ДФ за 2017 з ознакою « 126» як додаткове благо.
Отже, позивачкою не отримано доходу, у розумінні приписів ПК України, у вигляді додаткового блага у розмірі 2032706,89грн., відтак відсутні підстави для нарахування та сплати з такого доходу податків та обов`язкових платежів.
Доводи апеляційної скарги з приводу пропуску позивачем строку звернення до суду з цим позовом колегія оцінює критично та відхиляє за необґрунтованістю, оскільки про спірні податкові повідомлення-рішення позивачка дізналась лише у квітні 2021 року у зв`язку із накладенням арешту на карткові рахунки в рамках виконавчого провадження № 64731560, відкритого Дніпровським РВДВС у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 11.03.2021 року на виконання рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 24.11.2020 року у справі № 540/2361/20. Акт перевірки та спірні податкові повідомлення-рішення отримано позивачем 27.05.2021 року, як додатки до листа "Про розгляд заяви" № 3797/К/21-22-07-11 від 18.05.2021 року.
Крім того, апеляційний суд також враховує, що повідомлення-рішення від 15.07.2019 року № 0022871305, №0022881305, №0022891305 були оскаржені позивачкою в адміністративному порядку, за результатами чого Державною податковою службою України було прийнято рішення від 29.06.2021р. № /К/99-00-06-01-04-09 про залишення скарги без розгляду (направлена позивачці поштою).
З даним позовом ОСОБА_2 до суду звернулась 17.07.2021р., тобто у межах визначеного законом строку.
Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 03.08.2021р. про відкриття провадження за позовною заявою ОСОБА_1 позивачці, з урахуванням вищевикладених обставин, було поновлено строк звернення до суду.
Інші доводи апеляційної скарги є несуттєвими, встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
Судове рішення відповідає зазначеним вимогам ст. 242 КАС України.
Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «RuizTorija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.
Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради Європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Відповідно до статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно зі ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів та у доведенні перед судом їх переконливості.
Підсумовуючи усе наведене вище, колегія суддів дійшла висновку, що відповідачем не доведено за встановлених спірних обставин справи правомірність прийняття спірних податкових повідомлень-рішень, у зв`язку із чим у суду першої інстанції були наявні підстави для задоволення позову.
Колегія суддів підтверджує, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим підстави для його скасування відсутні.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає вказану апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.
Керуючись ст. ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321-322, 325, 328 КАС України, апеляційний суд,-
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Херсонській області, автономній Республіці Крим та м. Севастополі – залишити без задоволення.
Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2021 року у справі №540/3585/21 – залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.
Повний текст постанови складено та підписано 14 грудня 2022 року.

Головуючий суддя 	 	Танасогло Т.М.	
Судді	    	Бітов А.І.    Градовський Ю.М.