ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2022 р. 	Справа № 520/16049/21	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Курило Л.В.,
Суддів: Рєзнікової С.С. ,  Бегунца А.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами Відділу реклами Департаменту контролю Харківської міської ради та Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.11.2021, головуючий суддя І інстанції: Бадюков Ю.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022,   по справі № 520/16049/21
за позовом                    Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРПРІНТ КОМПАНІ"  
до                    Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області      третя особа                     Відділ реклами Департаменту контролю Харківської міської ради 
про визнання неправомірними та скасування рішень і припису,
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "УКРПРІНТ КОМПАНІ" (далі по тексту – позивач, ТОВ "УКРПРІНТ КОМПАНІ") звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області (далі по тексту – відповідач, ГУ Держпродспоживслужби в Харківській області), третя особа - Відділ реклами Департаменту контролю Харківської міської ради (далі по тексту – третя особа, Відділ реклами),  в якому просило суд:
- визнати неправомірними та скасувати рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області від 26.07.2021 №166 про накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі одна тисяча сімсот гривень та рішення від 26.07.2021 №167 про накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ять тисяч вісімдесят три гривні за порушення Закону України “Про рекламу”, а також припис № 129 від 26.07.2021 з вимогою усунення порушення Закону України “Про рекламу”.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 13.08.2021 було отримано поштовим відправленням рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області від 26.07.2021 №166 про накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі одна тисяча сімсот гривень та рішення від 26.07.2021 №167 про накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ять тисяч вісімдесят три гривні за порушення Закону України "Про рекламу", а також: припис № 129 від 26.07.2021 з вимогою усунення порушення Закону України "Про рекламу".
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРПРІНТ КОМПАНІ" до Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області, третя особа - Відділ реклами Департаменту контролю Харківської міської ради про визнання протиправними та скасування рішень і припису - задоволено.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області від 26.07.2021 №166 про накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700,00 грн. 
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області від 26.07.2021 №167 про накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5083,00 грн. за порушення Закону України “Про рекламу”.
Визнано протиправним та скасовано припис Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області від 26.07.2021 № 129 з вимогою усунення порушення Закону України “Про рекламу”.
Стягнуто з Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області (проспект Науки, буд. 40, 6 поверх, м. Харків, 61166, код ЄДРПОУ 40324829) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРПРІНТ КОМПАНІ" (вул. Саперна, буд. 9, м. Харків, 61070, код ЄДРПОУ 39960000) судові витрати по сплаті судового збору в сумі 4540,00 грн. 
Відповідач не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій вважає рішення першої інстанції необгрунтованим і прийнятим внаслідок помилковості висновків суду, з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить суд скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.11.2021 року та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.
В обгунтування вимог апеляційної скарги, відповідач зазначає, що встановлені на фасаді будинку по вул. Кооперативній, 30 спеціальні конструкції є рекламними, оскільки інформують необмежене коло осіб про здійснення діяльності ТОВ "УКРПРІНТ КОМПАНІ" у конкретному місці та привертають увагу потенційних клієнтів послуг саме до місця здійснення вищезазначеного суб`єкта господарювання, тому, на переконання відповідача, такі конструкції повинні розміщуватися на підставі дозволів. Належні ТОВ "УКРПРІНТ КОМПАНІ" спеціальні конструкції за своїм змістом, місцем розташування не відповідають встановленому чинним законодавством України поняттю вивіски (таблички) та є спеціальними конструкціями зовнішньої реклами.
Третя особа - відділ реклами Департаменту контролю Харківської міської ради, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.11.2021 року та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги, відділ реклами Департаменту контролю Харківської міської ради посилається на те, що на конструкції "UKRPRINT" та "сервісний центр"  інша інформація, передбачена ч. 6 ст.9 Закону України "Про рекламу" відсутня, а тому конструкції   "UKRPRINT" та "сервісний центр" не підпадають під визначення "вивіска" чи "табличка" та є рекламою.
Позивач не скористався правом надання відзиву на апеляційні скарги.
Відповідно до п. 3 ч. 1ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Згідно зі ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційних скарг, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ТОВ "УКРПРІНТ КОМПАНІ" зареєстровано в установленому законом порядку.
Відповідно до договору оренди нежитлового приміщення від 05 січня 2021 року № 01012021 ТОВ "УКРПРІНТ КОМПАНІ" надано у тимчасове користування (суборенду) нежитлове приміщення площею 30 кв.м. за адресою: м. Харків, вул. Кооперативна, 30. (а.с.12-15).
Позивачем отримано припис №6/01 від 28.01.2021, яким у 5-ти денний строк його зобов`язано усунути порушення Закону України "Про рекламу" шляхом демонтажу рекламних(ої) конструкцій(ї) за адресою: вул. Кооперативна, 30, м. Харків (а.с.7).
12 лютого 2021 року позивачем на адресу відділу реклами Департаменту контролю Харківської міської ради направлено повідомлення щодо виконання припису від 28.01.2021 №6/01, в якому зазначено, що вказаний припис щодо демонтажу вивісок розташованих за адресою: вул. Кооперативна, 30, м. Харків виданий в порушення вимог діючого законодавства (а.с.16).
Листом від 16.03.2021 № 466 відділу реклами Департаменту контролю Харківської міської ради позивача повідомлено про необхідність виконання припису від 28.01.2021 №6/01 (а.с.17-18).
26 липня 2021 року Головним управлінням Держпродспоживслужби в Харківській області прийнято рішення №166 про накладення на позивача стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1800,00 грн. за неподання інформації щодо вартості розповсюдженої реклами центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, необхідної для здійснення ними передбачених Законом повноважень, відповідно до ч. 6 ст.27 Закону України "Про рекламу" (а.с.8).
26 липня 2021 року Головним управлінням Держпродспоживслужби в Харківській області прийнято рішення №167 про накладення на позивача стягнення у вигляді штрафу у розмірі 5083,00 грн. за розміщення реклами без наявності дозволу Харківської міської ради на розміщення зовнішньої реклами  відповідно до ч. 7 ст.27 Закону України "Про рекламу" (а.с.9).
26 липня 2021 року Головним управлінням Держпродспоживслужби в Харківській області прийнято припис №129 про усунення порушень відповідно до ч.2 ст. 26 Закону України "Про рекламу" (а.с.9а).
Позивач вважаючи зазначені рішення та припис протиправними, звернувся до суду з даним   позовом.
Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з протиправності рішень Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області від 26.07.2021 №166 про накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700,00 грн. та від 26.07.2021 №167 про накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5083,00 грн. за порушення Закону України "Про рекламу" від 26.07.2021 № 129 з вимогою усунення порушення Закону України "Про рекламу", вказуючи, що вказані написи не конкретизують асортименту товару або послуг, які міг би надавати позивач здійснюючи підприємницьку діяльність та наголошував, що вказані написи не є рекламою, оскільки не вказують на конкретний, індивідуально визначений товар (послугу), із зазначенням найменування, якісних показників, країну походження, виробника, тощо. Також, суд першої інстанції вказував, що такі конструкції розташовані на будинку не вище першого поверху, біля входу у таке приміщення, що дає підстави ідентифікувати їх як вивіски або таблички.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.
Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Засади рекламної діяльності в Україні, регулювання відносин, що виникають у процесі виробництва, розповсюдження та споживання реклами врегульовано Законом України "Про рекламу" №270/96-ВР від 03.07.1996 року (далі - Закон України "Про рекламу").
Дія цього Закону не поширюється на відносини, пов`язані з розповсюдженням інформації, обов`язковість розміщення та оприлюднення якої визначено іншими законами України.
Положеннями статті 1 Закону України "Про рекламу" визначено наступні терміни, зокрема:
реклама - інформація про особу чи товар, розповсюджена в будь-якій формі та в будь-який спосіб і призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо таких особи чи товару;
зовнішня реклама - реклама, що розміщується на спеціальних тимчасових і стаціонарних конструкціях - рекламоносіях, розташованих на відкритій місцевості, а також на зовнішніх поверхнях будинків, споруд, на елементах вуличного обладнання, над проїжджою частиною вулиць і доріг;
рекламодавець - особа, яка є замовником реклами для її виробництва та/або розповсюдження;
розповсюджувач реклами - особа, яка здійснює розповсюдження реклами.
Згідно з частиною 1 статті 9 Закону України "Про рекламу", реклама має бути чітко відокремлена від іншої інформації, незалежно від форм чи способів розповсюдження, таким чином, щоб її можна було ідентифікувати як рекламу.
Відповідно до частини 6 статті 9 Закону України "Про рекламу" вивіска чи табличка з інформацією про зареєстроване найменування особи, знаки для товарів і послуг, що належать цій особі, вид її діяльності (якщо це не випливає із зареєстрованого найменування особи), час роботи, що розміщена на внутрішній поверхні власного чи наданого у користування особі приміщення, на зовнішній поверхні будинку чи споруди не вище першого поверху або на поверсі, де знаходиться власне чи надане у користування особі приміщення, біля входу в таке приміщення, не вважається рекламою.
Згідно з частиною 1 статті 16 Закону України "Про рекламу", розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, а поза межами населених пунктів - на підставі дозволів, що надаються обласними державними адміністраціями, а на території Автономної Республіки Крим - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.
Під час видачі дозволів на розміщення зовнішньої реклами втручання у форму та зміст зовнішньої реклами забороняється.
Розміщення зовнішньої реклами у межах смуги відведення автомобільних доріг здійснюється відповідно до цього Закону на підставі зазначених дозволів, які оформляються за участю центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері дорожнього господарства та управління автомобільними дорогами, або їх власників та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері безпеки дорожнього руху.
Зовнішня реклама на територіях, будинках та спорудах розміщується за згодою їх власників або уповноважених ними органів (осіб).
Стягнення плати за видачу дозволів забороняється.
Згідно зі статтею 26 Закону України "Про рекламу", контроль за дотриманням законодавства України про рекламу здійснює у межах своїх повноважень, зокрема, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів - щодо захисту прав споживачів реклами.
Відповідно до Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №667 від 2 вересня 2015 року, Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (Держпродспоживслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства, та який реалізує державну політику, зокрема у галузі державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів і рекламу в цій сфері.
Держпродспоживслужба здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи.
Відповідно до частини 2 статті 26 Закону України "Про рекламу", на вимогу органів державної влади, на які згідно з законом покладено контроль за дотриманням вимог законодавства про рекламу, рекламодавці, виробники та розповсюджувачі реклами зобов`язані надавати документи, усні та/або письмові пояснення, відео- та звукозаписи, а також іншу інформацію, необхідну для здійснення ними повноважень щодо контролю.
Крім того, відповідний орган державної влади має право: вимагати від рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами усунення виявлених порушень вимог законодавства; вимагати припинення дій, що перешкоджають здійсненню державного контролю; надавати (надсилати) рекламодавцям, виробникам та розповсюджувачам реклами обов`язкові для виконання приписи про усунення порушень; приймати рішення про визнання реклами недобросовісною, прихованою, про визнання порівняння в рекламі неправомірним з одночасним зупиненням її розповсюдження; приймати рішення про зупинення розповсюдження відповідної реклами.
Органи державної влади зобов`язані повідомляти рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами про розгляд справ про порушення ними вимог законодавства про рекламу не менше ніж за п`ять робочих днів до дати розгляду справи.
Рекламодавці, виробники та розповсюджувачі реклами під час розгляду питання про порушення цього Закону мають право: бути присутніми на засіданні державного органу під час розгляду питання про порушення ними цього Закону; подавати необхідні документи, давати пояснення; отримувати копію протоколу засідання та рішення державного органу, прийнятого щодо них; оскаржувати дії чи бездіяльність зазначеного державного органу та його посадових осіб до суду.
Матеріалами справи підтверджено, що з метою усунення порушень законодавства про рекламу виявлених спеціалістами відділу реклами Департаменту контролю було направлено на адресу власників встановлених з порушенням законодавства спеціальних конструкцій зовнішньої реклами припис №6/01 від 08.01.2021 року з вимогою усунути порушення шляхом демонтажу рекламних засобів.
Як правомірно враховано судом першої інстанції, припис позивачем не було виконано відповідно до чинного законодавства.
Тому, у зв`язку з не виконанням суб`єктом господарювання припису №6/01 від 08.01.2021 року про усунення порушень порядку розміщення зовнішньої реклами у місті Харкові, Департаментом контролю Харківської міської ради подано інформацію до Головного управління Держпродспоживслуби в Харківській області відносно порушення законодавства про рекламу (а.с.43-44).
Головне управління Держпродспоживслуби в Харківській області направило Товариству з обмеженою відповідальністю "УКРПРІНТ КОМПАНІ" вимогу від 12.03.2021 №5.2-057/2/3871-21 року про надання до Управління захисту споживачів Головного управління завірені належним чином копії документів (а.с.46-48).
На підставі протоколу про порушення законодавства про рекламу від 25.03.2021 року №43 щодо розміщення зовнішньої реклами щит на фасаді з інформаційним полем «Ukrprint…» за адресою: м. Харків, вул. Кооперативна, 30 за ознаками порушення вимог ч.1 ст. 16 Закону України "Про рекламу" винесено рішення №56 про початок розгляду справи про порушення законодавства про рекламу від 06.04.2021 року (а.с.50, 57)
Вимогою Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області від 07.04.2021 року №5.2-057/2/5405-21 повідомлено суб`єкт господарювання щодо часу та місця розгляду справи про порушення законодавства про рекламу (а.с.54-56).
До Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області надійшли пояснення 15.04.2021 року за №Вх-057/01-05/7458-21 від Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРПРІНТ КОМПАНІ" на вимогу від 12.03.2021 року №5.2-057/2/3871-21 (а.с.58-60).
Вимогою Головного управління Держпродспживслужби в Харківській області від 01.06.2021 року №5.2-057/2/7870-21 повідомлено суб`єкт господарювання щодо часу та місця розгляду справи про порушення законодавства про рекламу (а.с.105-107).
На підставі протоколу про порушення законодавства про рекламу від 26.07.2021 року №159 винесено рішення №173 про початок розгляду справи про порушення законодавства про рекламу від 26.07.2021 року (а.с.108, 109).
Протоколами №174, №175 засідання стосовно справи про порушення законодавства про рекламу від 26.07.2021 року вирішено, що у зв`язку з доведенням факту порушення ч. 1 ст. 16, ч. 2 ст. 26 Закону України "Про рекламу" запропоновано начальнику Головного Управління Держпродспоживслужби в Харківській області прийняти рішення про накладення штрафу відповідно  до ч. 7, 6 ст. 27 Закону України "Про рекламу" та Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №693 від 26.05.2004 року (а.с.110-115).
Протоколом №176 засідання стосовно справи про порушення законодавства про рекламу від 26.07.2021 року вирішено, що у зв`язку з відсутністю факту порушення ч.1 ст.16 Закону України "Про рекламу", при розміщенні ТОВ "УКРПРІНТ КОМПАНІ" щита на фасаді з формаційним полем «Сервісний центр...», за адресою: м.Харків, вул.Кооперативна, 30 який має розміри, згідно припису №6\01 від 28.01.2021р.(0,90x2,00x1), на засіданні було прийнято рішення про припинення провадження у справі відповідно до п. 17 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу, затвердженого Постановою КМУ №693 від 26.05.2004 (а.с.116-118).
Головним управлінням Держпродспоживслужби в Харківській області винесені рішення №166, №167 про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу від 26.07.2021 року та припис №129 від 26.07.2021 року про усунення порушень відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України "Про рекламу".
Щодо встановлених Головним управлінням Держпродспоживслужби в Харківській області порушень, колегія суддів зазначає наступне.
Порядок надання дозволів на розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах визначають Типові правила розміщення зовнішньої реклами, затверджені постановою Кабінету Міністрів України №2067 від 29 грудня 2003 року (далі Типові правила).
При цьому, відповідно до п. 2 Типових правил спеціальні конструкції - тимчасові та стаціонарні рекламні засоби (світлові та несвітлові, наземні та не наземні (повітряні), плоскі та об`ємні стенди, щити, панно, транспаранти, троли, таблички, короби, механічні, динамічні, електронні табло, екрани, панелі, тумби, складні просторові конструкції, аеростати, повітряні кулі тощо), які використовуються для розміщення реклами; вивіска чи табличка - елемент на будинку, будівлі або споруді з інформацією про зареєстроване найменування особи, знаки для товарів і послуг, що належать такій особі, вид її діяльності (якщо це не випливає із зареєстрованого найменування особи), час роботи, що розміщений на зовнішній поверхні будинку, будівлі або споруди не вище першого поверху або на поверсі, де розташовується власне чи надане у користування особі приміщення (крім, випадків, коли суб`єкту господарювання належить на праві власності або користування вся будівля або споруда), біля входу у таке приміщення, який не є рекламою.
За приписами п. 45 Типових правил контроль за додержанням цих Правил здійснюють виконавчі органи сільських, селищних, міських рад та інші органи відповідно до законодавства.
Відповідно до п. 46 Типових правил у разі порушення порядку розповсюдження та розміщення реклами уповноважена особа органу, який здійснює контроль за додержанням цих правил звертається до розповсюджувача зовнішньої реклами з вимогою усунення порушень у визначений строк.
Згідно з п. 48 Типових правил вивіски чи таблички повинні розміщуватися без втручання у несучі конструкції, легко демонтуватися, щоб не створювати перешкод під час робіт, пов`язаних з експлуатацією та ремонтом будівель і споруд, на яких вони розміщуються; не повинні відтворювати зображення дорожніх знаків; не повинні розміщуватися на будинках або спорудах - об`єктах незавершеного будівництва; площа поверхні не повинна перевищувати 3 кв. метрів. Забороняється вимагати від суб`єктів господарювання будь-які документи для розміщення вивісок чи табличок, не передбачені законодавством.
Відповідно до п. 49 Типових правил демонтаж вивісок чи табличок, розміщених з порушенням вимог цих Правил, здійснюється у разі: припинення юридичної особи або припинення діяльності фізичної особи - підприємця; невідповідності розміщення вивіски чи таблички вимогам щодо її розміщення, наданим у визначенні, та архітектурним вимогам, державним нормам, стандартам і правилам, санітарним нормам; порушення благоустрою території.
Розміщені вивіски чи таблички підлягають демонтажу за рахунок коштів юридичних осіб або фізичних осіб - підприємців, якими вони були встановлені.
Відповідно до наведених вимог Закону України "Про рекламу" та на підставі наведених Типових правил, розроблені Правила розміщення зовнішньої реклами в місті Харків, які затверджені рішенням Виконавчого комітету Харківської міської ради від 02.10.2013 р. № 609 (далі - Правила №609).
Згідно з пунктом 1.2 Правил №609 зазначено, що правила встановлюють порядок здійснення діяльності з розміщення в місті Харкові зовнішньої реклами з урахуванням типології елементів місцевого середовища, архітектурних, функціонально-планувальних, історико-культурних та інших чинників.
Відповідно до пункту 1.3 Правил №609, дія Правил поширюється на всі підприємства, установи та організації, незалежно від форми власності, а також фізичних осіб-підприємців, які здійснюють діяльність у сфері зовнішньої реклами у місті Харкові.
Згідно з п.п. 2.1. пункту 2 Правил №609, реклама - інформація про особу чи товар, розповсюджена в будь-якій формі та в будь-який спосіб і призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо таких особи чи товару. Зовнішня реклама - реклама, що розміщується на спеціальних тимчасових і стаціонарних конструкціях, розташованих на відкритій місцевості, а також на зовнішніх поверхнях будинків, споруд, на елементах вуличного обладнання, над проїжджою частиною вулиць і доріг.
Таким чином, відповідно до Закону України "Про рекламу" реклама - інформація про особу чи товар, розповсюджена в будь-якій формі та в будь-який спосіб і призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо таких особи чи товару, а вивіска чи табличка з інформацією про зареєстроване найменування особи, знаки для товарів і послуг, що належать цій особі, вид її діяльності (якщо це не випливає із зареєстрованого найменування особи), час роботи, що розміщена на внутрішній поверхні власного чи наданого у користування особі приміщення, на зовнішній поверхні будинку чи споруди не вище першого поверху або на поверсі, де знаходиться власне чи надане у користування особі приміщення, біля входу в таке приміщення, не вважається рекламою.
Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції правильно застосував позицію Верховного Суду України ( у постанові від 02.08.2018 у справі № 814/2539/14) з приводу того, що реклама - це інформація, а вивіска (табличка) - спосіб розміщення інформації. Вивіска (табличка) може мати як рекламний характер, так і інформаційний. Різниця полягає у змісті інформації, а не способі її представлення.
Як правомірно враховано судом першої інстанції, відповідно до закріплених визначень в Законі України "Про рекламу" є два критерії розмежування вивісок та зовнішньої реклами - місце розташування та зміст інформації, оскільки зовнішня реклама - реклама, що розміщується на спеціальних тимчасових і стаціонарних конструкціях - рекламоносіях, розташованих на відкритій місцевості, а також на зовнішніх поверхнях будинків, споруд, на елементах вуличного обладнання, над проїжджою частиною вулиць і доріг.
За приписами Типових правил вивіски чи таблички повинні розміщуватися без втручання у несучі конструкції, легко демонтуватися, щоб не створювати перешкод під час робіт, пов`язаних з експлуатацією та ремонтом будівель і споруд, на яких вони розміщуються; не повинні відтворювати зображення дорожніх знаків; не повинні розміщуватися на будинках або спорудах - об`єктах незавершеного будівництва; площа поверхні не повинна перевищувати 3 кв. метрів.
Проте, обмеження щодо розміру стосується виключно правил використання вивісок, порушення яких має наслідком застосування відповідальності, зокрема, у вигляді демонтажу, як це передбачено п. 49 Типових правил, натомість не змінює належність такої конструкції до вивісок (таблички), а не реклами, оскільки не є критерієм розмежування рекламного носія та інформаційної таблички.
При цьому, слід зазначити, що інформація про виробника товару та/або товар у місцях, де цей товар реалізується чи надається споживачеві, а також інформація, розміщена на зовнішній поверхні будинку чи споруди не вище першого поверху або на поверсі, де знаходиться власне чи надане у користування особі приміщення, біля входу у таке приміщення, яка не містить закликів придбавати товар або послугу, що реалізується суб`єктом, не є рекламою у розумінні частини сьомої статті 8 та частини шостої статті 9 Закону України "Про рекламу".
На думку Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області, конструкція розміщена на будівлі за адресою: м. Харків, вул. Кооперативна, 30 - є зовнішньою рекламою, оскільки вони інформують необмежене коло осіб про діяльність позивача у конкретному місці та привертають увагу клієнтів послугами, що надає вищезазначений суб`єкт.
Судом першої інстанції з наявних у матеріалах справи фотоматеріалів та креслень правомірно встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що на фасаді приміщення по вул. Кооперативній, 30 у м. Харкові, в якому на праві договору суборенди здійснює діяльність позивач, не вище першого поверху (над входом) розміщено конструкції, на одній з яких зазначено торговий знак та напис "URPRINT COMPANI" у загальному розмірі 1,7989 кв.м. (а.с.29).
Візуальний аналіз вказаних конструкцій дає підстави зробити висновок, що такі конструкції і написи на них носять інформаційний характер, не містять закликів до придбання конкретного товару чи отримання послуг, інформація не формує та не підтримує обізнаність споживачів реклами та їх інтересу щодо юридичної особи чи конкретного товару (послуг), що поставляється/надається підприємством, а тому не є рекламою.
Вказані написи не конкретизують асортименту товару або послуг, які міг би надавати позивач здійснюючи підприємницьку діяльності.
Вказані написи не є рекламою, оскільки не вказують на конкретний, індивідуально визначений товар (послугу), із зазначенням найменування, якісних показників, країну походження, виробника, тощо.
Крім того, такі конструкції розташовані на будинку не вище першого поверху, біля входу у таке приміщення, що дає підстави ідентифікувати їх як вивіски або таблички.
Отже, розміщення інформації про виробника товару (послуги) та/або товар (послугу) у місцях, де цей товар (послуга) реалізується чи надається споживачеві, у тому числі на елементах обладнання та/або оформлення місць торгівлі, а також безпосередньо на самому товарі та/або його упаковці, не вважається рекламою.
Аналогічний висновок у подібних правовідносинах викладений у постановах Верховного Суду від 06.02.2018 у справі №323/1767/17, від 04.09.2019 у справі №1340/4421/18, від 11.11.2019 у справі №323/1360/17 від 27.02.2020 у справі №405/4704/15-а, від 25.03.2020 у справі №461/4489/16-а, від 11.08. 2021 року № 323/809/17.
Колегія суддів зазначає, що відповідачем ані до суду першої інстанції, ані до суду апеляційної інстанції не надано жодних доказів , які підтвердили б те, що вказана конструкція, яка розміщена позивачем на фасаді будівлі, є рекламою, а отже, потребує спеціального дозволу на її розміщення.
Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч. 1 ст.); жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили (ч. 2 ст. 90); суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч. 3 ст. 90).
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про  неправомірність рішень владного суб`єкта, виходячи з ненадання відповідачем належних, допустимих і достатніх доказів правомірності оскаржуваних постанов та припису від 26.07.2021 року, прийнятих відносно позивача.
Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).
Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що рішення  від 26.07.2021 №166 про накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700,00 грн.,  рішення від 26.07.2021 №167 про накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5083,00 грн. за порушення Закону України "Про рекламу", припис від 26.07.2021 № 129 з вимогою усунення порушення Закону України "Про рекламу" прийнято Головним управлінням Держпродспоживслужби в Харківській області всупереч встановленому законом порядку, необґрунтовано, упереджено, без з`ясування необхідних обставин, що мали значення, чим порушено законні інтереси позивача.
Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Приписами ч. 1 ст. 316 КАС України, встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права, а тому відсутні підстави для скасування рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.11.2021 року по справі № 520/16049/21 та задоволення апеляційних вимог відділу реклами Департаменту контролю Харківської міської ради та Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області. 
Доводи апеляційних скарг, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.
Враховуючи положення статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Відділу реклами Департаменту контролю Харківської міської ради та  Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області - залишити без задоволення. 
Рішення  Харківського окружного адміністративного суду від 10.11.2021 по справі № 520/16049/21 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		Л.В. Курило 	
Судді	   	С.С. Рєзнікова    А.О. Бегунц