КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
                                                                   Апеляційне провадження № 22-ц/824/6184/2022
                                                                                                                         Справа № 758/11122/19
П О С Т А Н О В А

 
Іменем       України
 
14 вересня 2022 року                                                                     м. Київ
                                                 Київський апеляційний суд
у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді            Кашперської Т.Ц.,
суддів                                  Фінагеєва В.О., Яворського М.А.,
за участю секретаря          Мороз Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_2 , на ухвалу Подільського районного суду м. Києва в складі судді Ларіонової Н.М., постановлену в м. Київ 31 січня 2022 року про призначення експертизи у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів,
заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, -
в с т а н о в и в :
         
У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про стягнення грошових коштів, просив стягнути зі ОСОБА_3 на свою користь грошові кошти в розмірі 15 990 352,40 грн. та судовий збір.
 
В серпні 2021 року відповідач ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про призначення судово-почеркознавчої експертизи.
Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 31 січня 2022 року клопотання про призначення експертизи задоволено, у справі призначено судово-почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, на вирішення якого поставлено питання: чи виконаний підпис від імені ОСОБА_3 на договорі позики від 01 серпня 2016 року ОСОБА_3 чи іншою особою; чи виконаний напис прізвища та ініціалів від імені ОСОБА_3 на договорі позики від 01 серпня 2016 року ОСОБА_3 чи іншою особою, чи виконаний підпис від імені ОСОБА_3 на додатковій угоді від 01 серпня 2016 року до договору позики від 01 серпня 2016 року ОСОБА_3 чи іншою особою; чи виконаний напис прізвища та ініціалів від імені ОСОБА_3 на додатковій угоді від 01 серпня 2016 року до договору позики від 01 серпня 2016 року ОСОБА_3 ; покладено витрати по проведенню зазначеної експертизи на відповідача ОСОБА_3 ; до отримання висновку експертизи провадження по справі зупинено.
 
Позивач ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 , не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 31 січня 2022 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, посилався на те, що клопотання про призначення судової експертизи має розглядатись саме на стадії підготовчого засідання, а на стадії розгляду справи по суті ЦПК України передбачає можливість розгляду відповідного клопотання лише в окремих випадках. На стадії підготовчого засідання судом вже розглядалось клопотання про призначення почеркознавчої експертизи та в його задоволенні було відмовлено, тобто фактично відповідачем було повторно заявлено таке ж саме клопотання з тих же підстав, однак суд замість залишення без розгляду повторного клопотання відповідача, запобігаючи зловживанню процесуальними правами, безпідставно його задовольнив.
Зазначав, що ним зверталася увага суду першої інстанції на те, що відносини між сторонами щодо надання у борг грошових коштів існують не лише за договором позики від 01 серпня 2016 року, в зв`язку з чим Подільським районним судом м. Києва розглядалася чисельна кількість справ за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та членів його сім?ї про стягнення боргів за договорами позики, і у всіх цих справах відповідачами заявлялись клопотання про призначення експертизи, оскільки вони нібито не підписували договір позики з позивачем. Також ОСОБА_3 була подана позовна заява про визнання недійсним договору позики від 05 вересня 2016 року, в якій ОСОБА_3 прямо підтверджував факт підписання ним договору позики та отримання грошових коштів, але вважав, що підписаний ним договір є інвестиційним договором, однак у межах справи за позовом ОСОБА_1 про стягнення з нього суми боргу за договором позики ОСОБА_3 надав відзив, в якому він стверджує, що договір позики взагалі не підписував. 
Звертав увагу, що раніше відповідач заявляв клопотання про призначення не лише почеркознавчої експертизи, але також і технічної експертизи для перевірки часу складання договору та виконання підписів у ньому, і вирішення цих питань не узгоджується з позицією відповідача. Прохання провести експертизу для з`ясування обставин, які фактично не оспорюються, може свідчити про те, що метою подачі клопотання є часткове пошкодження документів та затягування розгляду справи.
Наголошував, що весь час з 2019 року, коли був поданий позов, відповідач не звертався до правоохоронних органів, що не притаманне ситуації, коли особа дізнається про підробку свого підпису в договорі позики.
Вказував, що висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи, проте іншого висновку спеціаліста чи експерта з цього приводу відповідач не надав, як і доказів відсутності можливості проведення експертизи самостійно або ухилення від її проведення учасником по справі. Отже, заявлене відповідачем клопотання не супроводжувалось наявністю об`єктивно обґрунтованих сумнівів щодо належності підпису відповідача на договорі позики, а його поведінка має розцінюватися як зловживання процесуальними правами з метою затягування розгляду справи.
Зазначав, що судом призначено судову-почеркознавчу експертизу без наявності будь-яких зразків підпису та почерку, які необхідні в таких випадках надавати експерту для порівняння. В порушення ст. 104, 107 ЦПК України суд в ухвалі не навів перелік матеріалів, які містять вільні та експериментальні зразки підпису та почерку відповідача, зобов`язавши відповідача надати зразки підпису до суду протягом десяти днів з дня постановлення ухвали. При цьому будь-які експериментальні та вільні зразки почерку відповідача в ухвалі не згадуються, в тому числі в контексті зобов`язання їх подальшого надання.
Від відповідача ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просив апеляційну скаргу залишити без задоволення. Посилався на те, що мотиви апеляційної скарги є надуманими, формалізованими, спрямованими на уникнення проведення експертного дослідження та намагання позбавити відповідача можливості скористатись процесуальними процедурами із здобуття доказів.
         
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
 
Задовольняючи частково клопотання позивача про призначення експертизи, суд першої інстанції виходив із необхідності повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин, які мають значення для справи, та потребують спеціальних знань, а також враховуючи, що відповідач оспорює дійсність свого підпису на договорі позики від 01 серпня 2016 року та додаткової угоди від 01 серпня 2016 року.
 
Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
 
Із матеріалів справи вбачається, що усерпні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про стягнення грошових коштів, просив стягнути зі ОСОБА_3 на свою користь грошові кошти в розмірі 15 990 352,40 грн. та судовий збір.
На а. с. 124 - 125 знаходиться договір позики від 01 серпня 2016 року, укладений від імені ОСОБА_1 як позикодавця та ОСОБА_3 як позичальника, за умовами якого позикодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі, еквівалентному 133000 доларів США, а позичальник зобов`язується повернути позичальнику таку ж суму грошових коштів в установлений договором строк 31 серпня 2016 року.
На а. с. 126 знаходиться додаткова угода до договору позики від 01 серпня 2016 року, укладена від імені ОСОБА_1 як позикодавця та ОСОБА_3 як позичальника, за умовами якої позикодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі, еквівалентному 133000 доларів США,  а позичальник зобов`язується повернути позичальнику готівкою таку ж суму грошових коштів з відсотками за першою вимогою позикодавця впродовж семи днів; проценти за користування позикою складають 15 % річних, нараховуються щоденно і підлягають сплаті щомісячно готівкою доларами США.
На а. с. 79 - 86 знаходиться копія позовної заяви ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа ТОВ «Агро ТрейдЕкс» про визнання недійсним договору позики від 05 вересня 2016 року.
 
Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами.
 
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
 
Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
 
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
 
Отже, у разі проведення експертизи висновок експерта разом з іншими наданими учасниками справи доказами підлягатиме оцінці як окремо, так і в їх сукупності.
 
Відповідно до ч. 1, 6, 7 ст. 102 ЦПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. У висновку експерта повинно бути зазначено: коли, де, ким (ім`я, освіта, спеціальність, а також, за наявності, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, науковий ступінь, вчене звання, посада експерта), на якій підставі була проведена експертиза, хто був присутній при проведенні експертизи, питання, що були поставлені експертові, які матеріали експерт використав. Інші вимоги до висновку експерта можуть бути встановлені законодавством. У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом - також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.
 
Відповідно до ч. ч. 1 - 5 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.
У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу.
При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).
Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.
Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.
Відповідно до ст. 129 Конституції України, ст. 2 ЦПК України до основних засад (принципів) судочинства належить змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Передбачене статтями 12, 13, 49 ЦПК України право сторін на подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості щодо обставин, які мають значення для вирішення справи, кореспондується з обов`язком суду сприяти здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.
Загальними вимогами процесуального права визначено обов`язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив при вирішенні позову.
Отже, процесуальний обов`язок суду - належним чином дослідити поданий стороною доказ (в цьому випадку - докази порушення права позивача на користування орендованого ним майна), перевірити його, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково - зазначити правові аргументи на його спростування і навести у рішенні, які саме перешкоди чиняться позивачу.
Зазначеного висновку прийшов Верховний Суд у постанові від 20 травня 2020 року у справі у справі № 573/1677/18.
 
Відповідно до статті 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.
Судова експертиза повинна призначатися лише для встановлення даних, які входять в предмет доказування у справі, і не може стосуватися тлумачення і застосування правових норм.
При цьому, судова експертиза призначається лише в разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено судом з призначенням відповідної судової експертизи.
 
Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
 
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. 
 
Згідно з частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
 
Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також надавати оцінку всім наявним доказам і залежно від установлених результатів - робити відповідні правові висновки.
 
Саме такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 січня 2019 року за наслідками розгляду цивільної справи № 464/3790/16-ц.
 
У разі пред`явлення позову про стягнення боргу позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов`язання. Для цього, з метою правильного застосування статей 1046, 1047 ЦК України суд повинен встановити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умов.
 
Звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_1 обґрунтовував свої вимоги про стягнення заборгованості невиконанням зобов`язань відповідача, що випливають із договору позики від 01 серпня 2016 року та додаткової угоди від 01 серпня 2016 року, які, згідно доводів позивача, було укладено ним з ОСОБА_3 .
 
Заперечуючи проти позову, відповідач ОСОБА_3 у відзиві на позовну заяву в березні 2020 року посилався на те, що не укладав з ОСОБА_1 вказаних договорів, не отримував на підставі таких договорів у власність грошових коштів в розмірі, еквівалентному 133000 доларам США, та не зобов`язувався їх повернути. У 2016 році рішенням загальних зборів ТОВ «НВП «Біотек» (зараз ТОВ «Агро ТрейдЕкс»), учасником якого на той час був ОСОБА_3 , його було уповноважено на укладення від імені ТОВ «НВП «Біотек»  з ОСОБА_1 інвестиційні договори. В той час ОСОБА_1 інвестував грошові кошти у підприємницьку діяльність ТОВ «НВП «Біотек». ОСОБА_3 , як уповноважений представник ТОВ «НВП «Біотек», укладав від імені товариства з ОСОБА_1 саме інвестиційні договори, а як фізична особа, не мав жодних договірних правовідносин з ОСОБА_1 . Зазначав, що з огляду на вказані вище обставини у справі необхідно встановити, чий підпис містяться на договорі позики від 01 серпня 2016 року та додатковій угоді до нього від 01 серпня 2016 року, чи не підроблений даний договір, коли було складено даний договір 01 серпня 2016 року, чи не сфабриковано його безпосередньо перед подачею ОСОБА_1 позову до суду. На підставі вищевикладеного просив призначити експертизу для встановлення цих обставин.
 
04 серпня 2021 року відповідач ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_5 повторно звернувся з клопотанням про призначення експертизи з цих же підстав, яке було задоволено судом оскаржуваною ухвалою від 31 січня 2022 року.
 
Призначаючи у справі судово-почеркознавчу експертизу, суд першої інстанції правильно виходив з того, що проведення експертизи є необхідним для з`ясування обставин, які мають значення для справи та потребують спеціальних знань, а також врахував, що обставини справи з`ясовуються на засадах змагальності.
 
Апеляційний суд погоджується з такими висновками, оскільки обставини, про встановлення яких заявлено відповідачем і які потребують висновку експерта, мають значення для справи, для їх з`ясування необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо, і оскільки сторонами не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань, а отже, наявна сукупність умов, передбачених ч. 1 ст. 103 ЦПК України для призначення судової експертизи.
 
Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
 
Апеляційний суд враховує правові висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року в справі № 1512/2/234/11, згідно яких «суд зобов`язаний забезпечити (організувати) дійсно змагальний процес, тобто створити особам, які беруть участь у справі, всі умови для реалізації ними своїх процесуальних прав і виконання покладених на них процесуальних обов`язків. Тобто, враховуючи те, що відповідач заперечує факт підписання ним договору поруки, суди повинні були роз`яснити останньому його право заявити клопотання про призначення почеркознавчої експертизи для вирішення питання відповідності його підпису у договорі поруки, і тільки після отримання відповідного висновку експерта або відмови від проведення почеркознавчої експертизи вирішувати питання про доведеність чи недоведеність вимог позову».
 
Одночасно із призначенням судової експертизи судом першої інстанції зупинено провадження в справі на час її проведення, що відповідає вимогам п. 5 ч. 1 ст. 252 ЦПК України.
 
Враховуючи, що на час зупинення провадження перебіг процесуальних строків зупиняється, а звернення до суду з клопотаннями, в тому числі про призначення експертизи, є процесуальним правом відповідача, передбаченим ст. 43 ЦПК України, апеляційний суд не погоджується із доводами апеляційної скарги про затягування строків розгляду цивільної справи і зловживання відповідачем процесуальними правами.
 
Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що у суду були відсутні підстави для задоволення клопотання про проведення експертизи, оскільки воно подано у судовому засіданні при розгляді справи по суті, крім того у задоволені аналогічного клопотання з тих самих підстав було відмовлено на стадії підготовчого розгляду справи, апеляційний суд відхиляє з огляду на таке.
 
Відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 197 ЦПК України в підготовчому засіданні суд вирішує питання про призначенняекспертизи.
Згідно з ч.1 ст. 222 ЦПК України під час відкриття розгляду справи по суті головуючий з`ясовує, чи мають учасники справи заяви чи клопотання, пов`язані з розглядом справи, які не були заявлені з поважних причин у підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом, та вирішує їх після заслуховування думки інших присутніх у судовому засіданні учасників справи.
Відповідно до ч.2 ст. 222 ЦПК України суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.
Як вбачається з матеріалів справи у підготовчому засіданні 28 жовтня 2020 року, за відсутності сторони відповідача, суд ухвалою, внесеною до протоколу судового засідання, відмовив у задоволені клопотання про призначення експертизи з огляду на те, що сторона відповідача самостійно могла провести експертизу, крім того суд закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті (а.с. 106). За таких обставин відповідач був позбавлений можливості звернутись з вказаним клопотанням на стадії підготовчого розгляду справи.
При зверненні з клопотанням про призначення експертизи на стадії судового розгляду стороною відповідача на підтвердження поважності причин подачі клопотання на вказаній стадії зазначено, що почеркознавчі дослідження рукописних записів проводяться експертами виключно на оригіналах досліджуваних документів, які у відповідача відсутні. Повноваження щодо витребування оригіналу документа має лише суд, а тому ОСОБА_6 не має можливості самостійно провести вказану експертизу.
 
За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що причини, з яких суд задовольнив клопотання про призначення експертизи на стадії судового розгляду справи, є поважними.
 
Апеляційний суд відхиляє як необґрунтовані доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції порядку відбору зразків підпису, враховуючи наступне.
 
За змістом частини першої статті 107 ЦПК України матеріали, необхідні для проведення експертизи, експерту надає суд, якщо експертиза призначена судом, або учасник справи, якщо експертиза проводиться за його замовленням. При призначенні експертизи суд з урахуванням думки учасників справи визначає, які саме матеріали необхідні для проведення експертизи. Суд може також заслухати призначених судом експертів з цього питання. Копії матеріалів, що надаються експерту, можуть залишатися у матеріалах справи.
 
Як вбачається з матеріалів справи, у судовому засіданні від 31 січня 2022 року представник позивача ОСОБА_2 був присутній та мав можливість висловити свою думку, які саме матеріали необхідні для проведення експертизи.
 
Зупинення провадження у справі не перешкоджає відповідачу виконати зобов`язання, покладені на нього оскаржуваною ухвалою від 31 січня 2022 року, щодо надання експериментальних зразків підпису в приміщенні Подільського районного суду м.Києва протягом 10 (десяти) днів з дня постановлення даної ухвали, та подати вільні зразки підпису у різних документах за період, максимально приближений до 01 серпня 2016 року (не менше ніж на 15 аркушах).
Апеляційний суд враховує, що такий обов`язок, покладений на нього ухвалою суду першої інстанції про призначення експертизи, відповідачем виконаний, з огляду на наявність в матеріалах справи експериментальних зразків підпису, а також напису прізвища та ініціалів ОСОБА_3 , відібраних в положенні стоячи та сидячи, 31 січня 2022 року, тобто безпосередньо в день постановлення ухвали суду (а. с. 154 - 173), а також заяви ОСОБА_3 від 02 лютого 2022 року про надання вільних зразків підпису, поданої через канцелярію суду, додатками до якої значаться оригінали документів зі зразками підписів (а. с. 176 - 193).
Крім того, апеляційний суд враховує, що відповідно до пункту 2.1 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень експерт має право ознайомлюватися з матеріалами справи, які стосуються предмета експертизи; відповідно до процесуального законодавства заявляти клопотання про надання додаткових матеріалів і зразків та вчинення інших дій, пов`язаних із проведенням експертизи; у разі виникнення сумніву щодо змісту та обсягу доручення невідкладно заявляти клопотання органу (особі), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), щодо уточнення поставлених експертові питань.
 
Таким чином, у разі недостатності певних документів для проведення судової почеркознавчої експертизи експерт може заявити клопотання про надання додаткових матеріалів і зразків та вчинення інших дій, пов`язаних із проведенням експертизи.
 
Доводи позивача в апеляційній скарзі щодо процесуальної поведінки ОСОБА_3 у інших справах за участю ОСОБА_1 , що, на думку позивача, має свідчити про певну модель поведінки особи, яку слід було врахувати, не підтверджуються будь-якими доказами, не ґрунтуються на вимогах закону та відхиляються апеляційним судом.
 
Доводи ОСОБА_1 , що заявлення відповідачем вперше клопотання про призначення не лише почеркознавчої, а й технічної експертизи для перевірки часу складання договору та виконання підписів в ньому не узгоджується з позицією відповідача, яка ґрунтується на запереченні факту підписання договору, є припущеннями та відхиляються апеляційним судом.
 
За таких обставин, доводи апеляційної скарги позивача не спростовують правильних по суті висновків суду щодо необхідності призначення експертизи у справі, зводяться до незгоди із ухвалою суду,а також не свідчать про порушення судом норм матеріального та процесуального права, які б могли бути підставою для скасування ухвали суду.
 
Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
 
Керуючись ст. 367, 375, 379, 381, 382, 389 ЦПК України, суд, -
 
 п о с т а н о в и в :
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 ,залишити без задоволення.
Ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 31 січня 2022 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.
 
Повний текст постанови складено 15 вересня 2022 року.
 
Головуючий:                                                                                  Кашперська Т.Ц.
         
Судді:                                                                                              Фінагеєв В.О.  
 
                                                                                                         Яворський М.А.