Справа № 465/20/21                                                                Головуючий у 1 інстанції: Мартьянова С.М. 
Провадження № 33/811/576/22                                                 Доповідач в 2-й інстанції: Белена  А. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді – Белени А.В.,
з участю особи, щодо якої складено протокол про 
адміністративне правопорушення – ОСОБА_1 
представника – адвоката Феденишина В.Я. 
другого водія – ОСОБА_2 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Франківського районного суду м. Львова від 08 лютого 2022 року, 

встановив:

Постановою судді Франківського районного суду м. Львова від 08 лютого 2022 року провадження у справі щодо 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, працюючого у ПП «ТОП Драйв», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.
На згадану постанову, 12 травня 2022 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження такої, мотивуючи тим, що розгляд справи відбувся без його участі, а копію постанови отримав лише 05 травня 2022 року. 
       Заслухавши доповідача, пояснення ОСОБА_1 та виступ його представника – адвоката Феденишина В.Я. про задоволення клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Франківського районного суду м.Львова від 08 лютого 2022 року, думку другого водія ОСОБА_2 про відмову в задоволенні клопотання, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в клопотанні доводи, апеляційний суд вважає, що у поновленні строку на апеляційне оскарження слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути ОСОБА_1 з таких підстав.
       Відповідно до ч.2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
       З аналізу норми вказаної статті вбачається, що обчислення строку апеляційного оскарження постанови судді закон пов`язує з днем прийняття оскаржуваної постанови.
       Відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» (974 256) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява № 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).
       У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків (пункт 41 рішення у справі «Пономарьов проти України» (Заява № 3236/03).
       На думку апеляційного суду, особи, які беруть участь у справі про адміністративне правопорушення, розпоряджаються своїми правами на власний розсуд, однак користуватися ними повинні сумлінно в межах процесуального закону відповідно до їх призначення і тією мірою і в тих формах, які необхідні для досягнення мети провадження.
       Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова судді Франківського районного суду м.Львова прийнята у судовому засіданні 08 лютого 2022 року без участі ОСОБА_1 , який був обізнаний про розгляд справи у Франківському районному суді м.Львова, про що свідчать подані до суду клопотання та заяви, а тому, місцевий суд визнав можливим провести розгляд справи у його відсутності.
При цьому, як вбачається із супровідного листа Франківського районного суду м.Львова Скульському Д.О. 08 лютого 2022 року було скеровано копію оскаржуваної постанови. 
       Згідно практики Європейського суду з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу, сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. 
Отже, сукупність вищевказаних обставин свідчить про те, що ОСОБА_1 мав можливість повною мірою реалізувати своє право на оскарження судового рішення, однак у встановлений законом строк не скористалися таким. 
       Натомість з апеляційною скаргою ОСОБА_1 звернувся лише 12 травня 2022 року, тобто зі значним пропуском строку на апеляційне оскарження. 
       Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Устименко проти України» Суд вказав, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
Відтак, апеляційний суд вважає, що причини пропуску строку апеляційного оскарження постанови судді місцевого суду не є поважними, а тому приходить до висновку, що   ОСОБА_1 слід відмовити в поновленні такого строку, з поверненням апеляційної скарги.
       Керуючись ст. 294 КУпАП України, суд, 
п о с т а н о в и в:
відмовити ОСОБА_1 у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Франківського районного суду м.Львова від 08 лютого 2022 року. 
       Апеляційну скаргу повернути апелянту. 
       Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя Альберт БЕЛЕНА