ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

29 вересня 2022 року	  м. Одеса	Справа № 916/1464/21	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді:  Філінюка І.Г., 
суддів Аленіна О.Ю., Богатиря К.В.

секретар судового засідання Чеголя Є.О. 

за участю представників учасників справи: 
від ТОВ «ЛДК Україна» - Тетеря С.І
до СПП «Агро-2000» - Томницький А.О., Пейчева С.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційні скарги:
1. Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛУЇ ДРЕЙФУС КОМПАНІ Україна»,
2. Сільськогосподарського приватного підприємства «Агро-2000»
на рішення Господарського суду Одеської області від 19.11.2021 
у справі № 916/1464/21  

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛУЇ ДРЕЙФУС КОМПАНІ Україна»
до відповідача: Сільськогосподарського приватного підприємства «Агро-2000»
про стягнення 1  742 699, 16 грн.

та за зустрічним позовом: Сільськогосподарського приватного підприємства «Агро-2000»              
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛУЇ ДРЕЙФУС КОМПАНІ Україна»
про визнання договору поставки недійсним в частині.

суддя суду першої інстанції – Смелянець Г.Є.            
місце винесення рішення: м. Одеса, пр-т Шевченка, 29, Господарський суд Одеської області. 
повний текст рішення складено та підписано: 06.12.2021.

Учасники процесу належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги. 
В судовому засіданні 29.09.2022 згідно статтей 233, 240 ГПК України підписано вступну та резолютивну частини постанови.

ВСТАНОВИВ:
У травні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛУЇ ДРЕЙФУС КОМПАНІ Україна» (далі ТОВ «ЛДК Україна») звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Сільськогосподарського приватного підприємства «Агро-2000» (далі СПП «Агро-2000»), в якому просило суд стягнути з останнього 1742699,16 грн. штрафу.

Позов мотивований неналежним виконанням відповідачем прийнятих на себе зобов`язань за договором поставки № К2010-0914 від 06.10.2020 (далі договір) в частині повної поставки товару (ячмінь фуражний 3-ого класу, урожаю 2020 року).
Зокрема, ТОВ «ЛДК Україна» зазначило, що з обумовлених сторонами 1000 т. товару, СПП «Агро-2000» за період з 06.10.2020 по 21.10.2020 поставило лише 154,44 т., що відповідно до п. 7.4. договору є підставною для стягнення штрафу у розмірі 30% від загальної вартості непоставленого товару, що складає 1742699,16 грн ((845,56 т. (кількість непоставленого товару) х 6870 грн (ціна за 1 т. товару) = 5808997,20 грн) х 30%)).

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 31.05.2021 вищевказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 916/1464/21.

16.07.2022 від СПП «Агро-2000» надійшов відзив на позовну заяву, в якому заперечувало проти її задоволення. 
Зокрема, зазначило, що 08.10.2021, 13.10.2021 та 22.10.2021 СПП «Агро-2000» поставило ТОВ «ЛДК Україна» товар в об`ємі 346,00 т., у прийняття якого Покупцем було безпідставно відмовлено 
Також зазначило, що у випадку прийняття судом рішення про задоволення позовних вимог ТОВ «ЛДК Україна», штраф повинен бути зменшений щонайменше на 90%, оскільки він є надмірно великим.

16.07.2022 СПП «Агро-2000» звернулось до Господарського суду Одеської області із зустрічним позовом до ТОВ «ЛДК Україна», в якому просило суд визнати договір в частині п. 7.4. щодо встановлення штрафу у розмірі 30 % від суми непоставленого товару недійсним.
Зустрічним позовом, посиланням на ч. 1 ст. 233 ЦК України мотивований тим, що встановлений у п. 7.4. договору штраф не відповідає меті застосуванні господарській санкцій. СПП «Агро-2000» зазначило, що, не маючи можливості вносити зміни до договору у даній частині, було вимушене погодитись із даними умовами у зв`язку з необхідністю продажу значного об`єму товару.  

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 21.07.2021 у справі №916/1464/21 зустрічну позовну заяву прийнято до розгляду, об`єднано її в одне провадження з первісним позовом.

Заперечуючи проти доводів, викладених СПП «Агро-2000» у відзиві на позовну заяву, ТОВ «ЛДК Україна» зазначило, зокрема, що 344,24 т. товару, мова про який йдеться у відзиві, виявилися неналежної якості, що підтверджується відповідними висновками ТОВ «Боріваж» та ТОВ «Одеса Ленд Компані». СПП «Агро-2000» не скористалось своїм правом, передбаченим п. 5.13 договору, та не призначило сюрвейєра для повторної перевірки якості товару, а тому за умовами укладеного між сторонами договору, визначена ТОВ «Боріваж» та ТОВ «Одеса Ленд Компані» якість товару є остаточною, а 344,24 т. товару – непоставленими. 
Щодо доводів СПП «Агро-2000» про необхідність зменшення штрафу на 90%, ТОВ «ЛДК Україна» зазначило, зокрема, що умови п. 7.4. договору є безумовними і не передбачають пом`якшення відповідальності постачальника за жодних обставин. Також зазначило, що внаслідок неналежного виконання СПП «Агро-2000» прийнятих на себе договірних зобов`язань, ТОВ «ЛДК УКРАЇНА» змушене було укласти договори поставки з іншими контрагентами за ціною, значно вищою, аніж це було передбачено умовами договору поставки та додатковими угодами до нього, укладеними з СПП «Агро-2000».

16.08.2021 від ТОВ «ЛДК Україна» надійшов відзив на зустрічний позов СПП «Агро-2000», в якому заперечувало проти його задоволення. Зокрема, зазначило, що СПП «Агро-2000», укладаючи договір поставки, усвідомлюючи, що його умови є невигідними, не було позбавлено права та можливості запропонувати ТОВ «ЛДК Україна» зменшити розмір штрафних санкцій або ж не укладати договір взагалі. Сторони, реалізуючи принцип свободи договору, вільно, самостійно та на власний розсуд погодили розмір штрафних санкцій. СПП «Агро-2000» не обґрунтовано і не надано належних та допустимих доказів того, що умови п. 7.4 договору були вкрай невигідними для нього. 

Рішенням Господарського суду Одеської області від 19.11.2021 у справі №916/1464/21 первісний позов ТОВ «ЛДК Україна» задоволено частково, стягнуто з СПП «Агро-2000» на його користь 516610 грн штрафу та 15498,31 грн витрат по сплаті судового збору. В решті первісних позовних вимог відмовлено. У задоволенні зустрічного позову СПП «Агро-2000» відмовлено повністю.
Частково задовольняючи первісний позов, місцевий господарський суд виходив з обґрунтованості та доведеності вимог ТОВ «ЛДК Україна» про неналежне виконання СПП «Агро-2000»  прийнятих на себе зобов`язань за договором в частині повної поставки товару.
Разом з тим, суд зазначив, що ТОВ «ЛДК Україна» безпідставно в суму непоставленого товару включено також і суму товару, який був поставлений СПП «Агро-2000», але не прийнятий ТОВ «ЛДК Україна» (344,24 т.).
Обґрунтовуючи такий висновок, суд зазначив, що ТОВ «ЛДК Україна» не надано доказів того, що у пункті призначення ТОВ «Боріваж» наявні можливості щодо встановлення якості показників зерна, а ТОВ «Одеса Ленд Компані» є лабораторією порту в пункті призначення. 
Також суд зазначив, що ТОВ «ЛДК Україна» не надано до суду доказів, наявність яких передбачена умовами п. 5.13 договору, та які свідчать про те, що СПП «Агро-2000» повідомлено про встановлені ТОВ «Боріваж» та ТОВ «Одеса Ленд Компані» обставини, що стали причиною повернення товару. Відсутність таких доказів свідчить про неможливість СПП «Агро-2000» номінувати за власний рахунок сюрвейєрів для проведення повторної перевірки якості товару за показниками якості.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що належними і допустимими доказами підтверджується непоставлення СПП «Агро-2000» лише 501,32 т. (1000 т. - 154,44 т. - 344,24 т.), а не 845,56 т., як зазначає ТОВ «ЛДК Україна», відповідно, штраф у розмірі 30 % від суми непоставленого товару становить 1033220,52 грн. ((501,32 тон х 6870 грн.) х 30%)).
Водночас суд, оцінивши доводи учасників даної справи щодо зменшення штрафу, керуючись ч. 3 ст. 551 ЦК України та ч. 1 ст. 233 ГК України, дійшов висновку про наявність підстав для його зменшення на 50%, відповідно, підстав для стягнення з відповідача на користь позивача лише 516610,26 грн. (1033220,52 грн. – 50%).
Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову, місцевий господарський суд виходив з того, що ТОВ «ЛДК Україна» та СПП «Агро-2000», реалізуючи принцип свободи договору, вільно, самостійно та на власний розсуд погодили, що розмір штрафних санкцій за непоставлення або недопоставлення товару складатиме 30 % від його вартості. СПП «Агро-2000», укладаючи договір поставки, усвідомлюючи, що його умови є невигідними, міг запропонувати ТОВ «ЛДК Україна» зменшити розмір штрафних санкцій або ж не укладати договір взагалі. СПП «Агро-2000» належними та допустимими доказами не підтверджено, що договір був укладений проти його волі та під тиском тяжких обставин, які змусили вчинити правочин, підписати договір на вкрай невигідних умовах.

Не погодившись із вказаними судовими рішеннями в частині відмови у задоволенні первісного позову, ТОВ «ЛДК Україна» звернулося до Південно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати в цій частині, змінити рішення суду та викласти його резолютивну частину у наступній редакції: «Позов задовольнити повністю. Стягнути з СПП «Агро-2000» на користь ТОВ «ЛДК Україна» штраф за договором поставки у розмірі 1742699,16 грн та 27275,49 грн витрат по сплаті судового збору. Відмовити СПП «Агро-2000» у задоволенні зустрічного позову до ТОВ «ЛДК Україна» про визнання недійсним п. 7.4 договору. Судові витрати СПП «Агро-2000» по сплаті судового збору у розмірі 2270 грн. покласти на СПП «Агро-2000». Викласти мотивувальну частину рішення суду у новій редакції у зв`язку зі зміною його резолютивної частини. Стягнути з СПП «Агро-2000» на користь ТОВ «ЛДК Україна» судові витрати, понесені ним у зв`язку з переглядом рішення суду в апеляційному порядку у загальному розмірі 38914,70 грн».
Узагальнені доводи апеляційної скарги ТОВ «ЛДК Україна»:
- суд дійшов помилкового висновку про безпідставність неотримання ТОВ «ЛДК Україна» товару від СПП «Агро-2000»;
- поставлені СПП «Агро-2000» 14 партій товару у загальній кількості 344,24 т. згідно з результатами лабораторних досліджень, проведених у місці поставки товару, не відповідали вимогам щодо якості, визначеним у розділі 2 договору, та, у зв`язку з цим, були обґрунтовано повернуті СПП «Агро-2000»;
- перевірка якості вказаних партій товару здійснювалася відповідно до п. 2.3 договору у місці призначення - ТОВ «Одеса Ленд Компані», до якого згідно з товарно-транспортними накладними прибували партії товару з місцем поставки ТОВ «Бруклін -Київ» та ТОВ «Боріваж».
- відповідно до положень пунктів 2.3, 5.1 договору лабораторія ТОВ «Боріваж» у пункті призначення мала повноваження перевіряти якість поставленого товару;
- СПП «Агро-2000» не надало доказів того, що спірні партії товару відповідали вимогам якості, визначеним у договорі;
- кількість непоставленого СПП «Агро-2000» товару складає саме 845,56 т;
- суд дійшов безпідставного та передчасного висновку про наявність підстав для зменшення розміру штрафу, який підлягає стягненню з СПП «Агро-2000»;

Також, не погодившись із вказаним судовим рішенням, СПП «Агро-2000» звернулося до Південно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні первісного позову відмовити повністю, а зустрічний задовольнити.
Узагальнені доводи апеляційної скарги СПП «Агро-2000»:
- заявлений ТОВ «ЛДК Україна» розмір штрафних санкцій є надмірно великим, не відповідає їх меті та правовій природі.
- ТОВ «ЛДК Україна» не було завдано збитків, а стягнення штрафних санкцій у даному випадку є отриманням надмірної вигоди. 
- ТОВ «ЛДК Україна», користуючись своїм становищем, пов`язаним із можливість придбання значного об`єму товару, не надало СПП «Агро-2000» вибору у зменшенні розмірі штрафних санкцій за умовами договору;
- у випадку прийняття судом рішення про задоволення позовних вимог, штраф повинен бути зменшений щонайменше на 90%, про що було заявлено під час розгляду справи у суді першої інстанції;
- СПП «Агро-2000», не маючи можливості вносити зміни до договору у даній частині, було вимушене погодитись із даними умовами у зв`язку з необхідністю продажу значного об`єму товару.

14.02.2022 від ТОВ «ЛДК Україна» надійшов відзив на апеляційну скаргу СПП «Агро-2000», в якому зазначено про її безпідставність та необґрунтованість. Зокрема, що кількість непоставленого СПП «Агро-2000» товару складає саме 845,56 т., а також про відсутність підстав для зменшення розміру штрафу.

Процесуальний рух справи в суді апеляційної інстанції.
Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи було визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Філінюка І.Г., суддів Богатиря К.В., Будішевської Л.О., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.01.2022.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 26.01.2022 за апеляційною скаргою ТОВ «ЛДК Україна» на рішення Господарського суду Одеської області від 19.11.2021 у справі №916/1464/21 відкрито апеляційне провадження. Призначено справу № 916/1464/21 до розгляду на 15.03.2022 о 14:00 год. 
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 02.02.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою СПП «Агро-2000» на рішення Господарського суду Одеської області від 19.11.2021 у даній справі. Призначено розгляд апеляційної скарги СПП «Агро-2000» до сумісного розгляду з апеляційною скаргою ТОВ «ЛДК Україна» на 15.03.2022 о 14:00 год. 
У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, враховуючи наявну загрозу життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду та працівників суду, судове засідання 15.03.2022 не відбулось. 
У зв`язку із звільненням у відставку судді ОСОБА_1 , відповідно до Рішення Вищої Ради Правосуддя від 17.02.2022 № 136/0/15-22 «Про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Південно-західного апеляційного господарського суду у зв`язку з поданням заяви про відставку», розпорядженням керівника апарату суду № 450 від 22.03.2022 призначено повторний автоматизований розподіл справи.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.03.2022, для розгляду апеляційних скарг сформовано колегію суддів у складі головуючий суддя - Філінюк І.Г., судді: Аленін О.Ю., Богатир К.В.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 24.03.2022 прийнято справу № 916/1464/21 до провадження у зміненому складі суддів: головуючий суддя Філінюк І.Г. судді Аленін О.Ю., Богатир К.В.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 31.05.2022 повідомлено учасників справи про те, що розгляд справи №   916/1464/21 відбудеться 14.07.2022 о 14:00 год. 
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 27.06.2022 задоволено клопотання представника ТОВ «ЛДК Україна» та забезпечено його участь в  судовому засіданні 14.07.2022 о 14:00 год. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.
В судовому засіданні 14.07.2022 оголошено перерву до 29.09.2022 о 14:00 год., про що постановлено протокольну ухвалу.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.09.2022 задоволено клопотання представника ТОВ «ЛДК Україна» та забезпечено його участь в  судовому засіданні 29.09.2022 о 14:00 год. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Статтею 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Заслухавши пояснення представників учасників справи, розглянувши матеріали справи, доводи апеляційних скарг, перевіривши юридичну оцінку встановлених судом першої інстанції фактичних обставин справи і їх повноту, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

Фактичні обставини справи встановлені судом першої інстанції. 
06.10.2020 між ТОВ «ЛДК Україна» (Покупець) та СПП «Агро-2000» (Постачальник) укладено договір поставки № К2010-0914, за умовами п. 1.1. якого Постачальник зобов`язується поставити й передати, а Покупець зобов`язується оплатити й прийняти від Постачальника сільськогосподарську продукцію - ячмінь фуражний, 3-го класу, урожаю 2020 року (надалі іменований – «товар»), код товару згідно з УКТ ЗЕД — 1003, насипом відповідно до умов дійсного договору. 
Відповідно до п. 3.1. договору кількість товару - 1000,000 метричних тонн +/-5%, за вибором Постачальника (згідно даних, отриманих при зважуванні товару під час вивантаження у пункті призначення). Вага є остаточною згідно з даними, отриманими при зважуванні товару під час вивантаження в пункті призначення.
Пунктом 4.1. договору визначено, що ціна товару за дійсним договором за 1 метричну тонну становить 5725 грн. плюс ПДВ 1145 грн., разом - 6870 грн. Ціна договору розуміється як DAT - TOB «Бруклін- Київ».
Згідно з п. 5.1. договору Постачальник зобов`язується передати товар на умовах DAT (поставка на терміналі) - ТОВ «Бруклін-Київ», 65026, Україна, Одеська обл., м. Одеса, пл. Митна, 1, що є пунктом призначення за умовами цього договору. Умови поставки визначаються й розуміються відповідно до «Інкотермс» 2010 року. 
Товар повинен бути поставлений автомобільним транспортом відповідно до показників якості й у кількості, згідно п. 2 та п. 3 цього договору, у період з 06.10.2020 по 21.10.2020. Датою поставки є дата приймання товару в пункті призначення (п. 5.2. договору). 
Пунктом 5.12. договору встановлено, що у випадку, якщо показники якості товару під час приймання в порту відрізняються від показників, що містяться в посвідченнях якості, виданих під час завантаження товару, остаточною вважається якість, визначена лабораторією порту. Мікологічна експертиза товару, за потреби, проводиться згідно положень ДСТУ-4180-2003.
Пунктом 5.13. договору передбачено, що у випадку виявлення лабораторією порту невідповідності показників якості товару показникам, вказаним в посвідченнях якості, виданих під час завантаження товару та/або показникам якості, вказаним в п. 2 цього договору, Покупець та/або представник терміналу повідомляє Продавця (його представника - водія, за замовчуванням) про факт такої розбіжності телефоном та/або електронною поштою з 08:00 до 18:00, в т.ч. у вихідні дні та святкові дні. 
Продавець протягом 2-х годин у робочі дні та протягом 4-х годин у вихідні та святкові дні з моменту отримання повідомлення Покупця має погодитись з якісними показниками визначеними лабораторією порту або номінувати за власний рахунок Т08 «Котекна-Україна Лімітед» або ІП «СЖС Україна» («сюрвейєр») для проведення повторної перевірки якості товару за показниками якості, вказаними в п. 2. цього договору.
Якість визначена лабораторією сюрвейєра є остаточною для обох сторін цього Договору.
У випадку, якщо Продавець не направить сюрвейєра для повторної перевірки якості товару у строк, та у порядку, вказаному в цьому пункті договору, якість товару, визначена лабораторією порту є остаточною.
Якщо неналежна якість товару буде підтверджена висновком лабораторії сюрвейєра, Продавець зобов`язується протягом 3-х банківських днів з дати отримання відповідної вимоги Покупця компенсувати останньому витрати пов`язані з: проведенням повторного визначення якості товару, простоєм транспорту (включаючи, але не обмежуючись, простоєм на станції призначення, терміналі тощо), додаткові інші витрати, пов`язані з невідповідною якістю товару.
Відповідно до п. 7.4. договору за непостачання товару за дійсним договором Постачальник зобов`язується сплатити Покупцеві штраф у розмірі 30 % від суми непоставленого товару. 
Згідно з п. 7.7. договору у випадку відмови лабораторії в пункті призначення від приймання товару у зв`язку з невідповідністю якісних показників умовам цього договору, товар вважається непоставленим. У цьому випадку Постачальник несе відповідальність у порядку, передбаченому п. 7.4. цього договору.
Додатковою угодою № 3 від 08.10.2020 до договору сторони домовились додати місце поставки товару за договором, у зв`язку з чим змінити та викласти п. 4.1 розділу 4 «ціна товару» та п. 5.1 розділу 5 «поставка товару» договору в наступній редакції:
« 4.1. Ціна товару за дійсним договором за 1 метричну тонну становить 5725 грн. плюс ПДВ 1145 грн., разом - 6870 грн. Ціна договору розуміється як DAT - TOB «Бруклін- Київ» та/або (винятково за вибором Покупця) ціна товару за дійсним договором за 1 метричну тонну становить 5725 грн. плюс ПДВ 1145 грн., разом - 6870 грн. Ціна договору розуміється як DAT - TOB «Боріваж».
5.1. Постачальник зобов`язується передати товар на умовах DAT (поставка на терміналі) - ТОВ «Бруклін-Київ», 65026, Україна, Одеська обл., м. Одеса, пл. Митна, 1 та/або (винятково за вибором Покупця) DAT (поставка на терміналі) - ТОВ «Боріваж», 67550, Україна, Одеська обл., Лиманський район, смт. Нові Біляри, вул. Індустріальна, 10, що є пунктом призначення за умовами цього договору. Умови поставки визначаються й розуміються відповідно до «Інкотермс» 2010 року.».
На виконання умов договору, СПП «Агро-2000» поставило, а ТОВ «ЛДК Україна» отримало товар (ячмінь фуражний 3-го класу врожаю 2020) загальною кількістю 154,44 т., на загальну суму 1061002,80 грн., що підтверджується відповідними видатковими накладними, а саме: 
- від 08.10.2020 за № 95 (77,36 т. вартістю 531463,20 грн.);
- від 10.10.2020 за № 98 (77,08 т. вартістю 529539,60 грн.).
ТОВ «ЛДК Україна» сплатило на користь СПП «Агро-2000» вартість отриманих 154,44 т. товару (1061002,80 грн.), що підтверджується відповідною банківською довідкою та не визнається сторонами договору.
Також з матеріалів даної справи вбачається, що з 08.10.2020 по 22.10.2020 СПП «Агро-2000» поставило ТОВ «ЛДК Україна» товар загальною кількістю 344,24 т., на загальну суму 2364928,80 грн., який ТОВ «ЛДК Україна» повернуло Постачальнику, про що свідчать відповідні товарно-транспортні накладні, а саме:
- від 08.10.2020 за № 33 (25620 кг., повернуто ТОВ «Боріваж»);
- від 08.10.2020 за № 34 (26120 кг., повернуто ТОВ «Боріваж»);
- від 08.10.2020 за № 35 (25700 кг., повернуто ТОВ «Боріваж»);
- від 13.10.2020 за № 36 (25620 кг., повернуто ТОВ «Одеса Ленд Компані»);
- від 13.10.2020 за № 37 (25600 кг., повернуто ТОВ «Одеса Ленд Компані»);
- від 13.10.2020 за № 38 (24420 кг., повернуто ТОВ «Одеса Ленд Компані»);
- від 13.10.2020 за № 39 (25740 кг., повернуто ТОВ «Одеса Ленд Компані»);
- від 13.10.2020 за № 40 (26280 кг., повернуто ТОВ «Одеса Ленд Компані»);
- від 13.10.2020 за № 41 (26000 кг., повернуто ТОВ «Одеса Ленд Компані»);
- від 22.10.2020 за № 99 (23440 кг., повернуто ТОВ «Одеса Ленд Компані»);
- від 22.10.2020 за № 100 (22760 кг., повернуто ТОВ «Одеса Ленд Компані»);
- від 22.10.2020 за № 102 (22080 кг., повернуто ТОВ «Одеса Ленд Компані»);
- від 22.10.2020 за № 103 (23380 кг., повернуто ТОВ «Одеса Ленд Компані»);
- від 22.10.2020 за № 104 (21480 кг., повернуто ТОВ «Одеса Ленд Компані»).
Листом від 28.04.2021 за № 86, у відповідь на запит, ТОВ «Боріваж» повідомило ТОВ «ЛДК Україна» про те, що відмовою у прийманні ячменю від СПП «Агро-2000» є: «зараженість зерна мукоїдом».
Відповідно до реєстру повернень автотранспорту за період з 01.10.2020 по 24.10.2020, виконаного ТОВ «Одеса Ленд Компані», причиною відмови у прийнятті ячменю СПП «Агро-2000» є: «не відповідність кольору здоровому зерну, пошкодження зерна, протравленість зерна».
Судом першої інстанції встановлено, що одним із видів діяльності ТОВ «Боріваж» є інша допоміжна діяльність у сфері транспорту (КВЕД-2010:Клас 52.29), що передбачає, окрім іншого, вантажно-розвантажувальні роботи, наприклад вибірковий контроль та зважування вантажу, а ТОВ «Одеса Ленд Компані» - технічні випробування та дослідження (КВЕД-2010: Клас 71.20), що передбачає проведення, окрім іншого, фізичних, хімічних, інших випробувань щодо продуктів, у тому числі дослідження складу мінералів та вмісту в них домішок. 
02.11.2020 ТОВ «ЛДК Україна» направило СПП «Агро-2000» претензію за вих. №23/10/20-1, в якій вимагало сплатити штраф у розмірі 1742699,16 грн за непоставку 845,56 т. товару.
Також, на підтвердження доводів про те, що внаслідок неналежного виконання СПП «Агро-2000» прийнятих на себе договірних зобов`язань, ТОВ «ЛДК УКРАЇНА» змушене було укласти договори поставки з іншими контрагентами за ціною, значно вищою, аніж це було передбачено умовами договору поставки та додатковими угодами до нього, укладеними з СПП «Агро-2000», ТОВ «ЛДК УКРАЇНА» до матеріалів даної справи додані, зокрема:
- контракт від 13.10.2020, укладений між ТОВ «ЛДК Україна» (Продавець) та Компанією «ЛУЇ ДРЕЙФУС КОМПАНІ СУИС СА» (Покупець, Компанія), за умовами якого ТОВ «ЛДК Україна» передає товар у власність Компанії, а остання приймає товар від і здійснює оплату за нього. Предмет Контракту: передача права власності на фуражний ячмінь (товар) українського походження врожаю 2019-2020 років. Кількість товару: 3700 метричних тон +/-10 % за вибором продавця. Період поставки: з 18.10.2020 до 28.02.2021. 
- договір поставки від 22.10.2020 за № К2010-1972, укладений між ТОВ «ЛДК Україна» (Покупець) та Приватним сільськогосподарським підприємством «НІКО» (Постачальник), предметом якого є поставка ячменя фуражного, 3-го класу, урожаю 2020 року кількістю 21,980 т., вартістю 6083,33 грн. за 1 т., та який повинен бути поставлений у період з 22.10.2020 по 23.10.2020; 
- договір поставки від 23.10.2020 за № К2010-1978, укладений між ТОВ «ЛДК Україна» (Покупець) та Приватним сільськогосподарським підприємством «НІКО» (Постачальник), предметом якого є поставка ячменя фуражного, 3-го класу, урожаю 2020 року кількістю 22,060 т., вартістю 6083,33 грн. за 1 т., та який повинен бути поставлений у період з 23.10.2020 по 26.10.2020; 
- договір поставки від 22.10.2020 за № К2010-0966, укладений між ТОВ «ЛДК Україна» (Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮГ-АГРОМАКС» (Постачальник), предметом якого є поставка ячменя фуражного, 3-го класу, урожаю 2020 року кількістю 53,740 т., вартістю 6083,33 грн. за 1 т., та який повинен бути поставлений у період з 22.10.2020 по 23.10.2020; 
- договір поставки від 23.10.2020 за № К2010-0973, укладений між ТОВ «ЛДК Україна» (Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮГ-АГРОМАКС» (Постачальник), предметом якого є поставка ячменя фуражного, 3-го класу, урожаю 2020 року кількістю 25,760 т., вартістю 6083,33 грн. за 1 т., та який повинен бути поставлений у період з 23.10.2020 по 26.10.2020; 
- договір поставки від 22.10.2020 за № К2010-1969, укладений між ТОВ «ЛДК Україна» (Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Херсон ФАРМА-ОПТ» (Постачальник), предметом якого є поставка ячменя фуражного, 3-го класу, урожаю 2020 року кількістю 24,880 т., вартістю 6083,33 грн. за 1 т., та який повинен бути поставлений у період з 22.10.2020 по 23.10.2020; 
- договір поставки від 23.10.2020 за № К2010-1975, укладений між ТОВ «ЛДК Україна» (Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Херсон ФАРМА-ОПТ» (Постачальник), предметом якого є поставка ячменя фуражного, 3-го класу, урожаю 2020 року кількістю 80,520 т., вартістю 6083,33 грн. за 1 т., та який повинен бути поставлений у період з 23.10.2020 по 26.10.2020; 
- договір поставки від 23.10.2020 за № К2010-0975, укладений між ТОВ «ЛДК Україна» (Покупець) та Приватним підприємством «АНТА-Д» (Постачальник), предметом якого є поставка ячменя фуражного, 3-го класу, урожаю 2020 року кількістю 23,580 т., вартістю 6083,33 грн. за 1 т., та який повинен бути поставлений у період з 23.10.2020 по 26.10.2020; 
- договір поставки від 22.10.2020 за № К2010-0967, укладений між ТОВ «ЛДК Україна» (Покупець) та Селянським (Фермерським) господарством «Майдан Анатолія Івановича» (Постачальник), предметом якого є поставка ячменя фуражного, 3-го класу, урожаю 2020 року кількістю 21,660 т., вартістю 6083,33 грн. за 1 т., та який повинен бути поставлений у період з 22.10.2020 по 23.10.2020; 
- договір поставки від 23.10.2020 за № К2010-0972, укладений між ТОВ «ЛДК Україна» (Покупець) та Селянським (Фермерським) господарством «Майдан Анатолія Івановича» (Постачальник), предметом якого є поставка ячменя фуражного, 3-го класу, урожаю 2020 року кількістю 25,480 т., вартістю 6083,33 грн. за 1 т., та який повинен бути поставлений у період з 23.10.2020 по 26.10.2020; 
- договір поставки від 23.10.2020 за № К2010-1977, укладений між ТОВ «ЛДК Україна» (Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ерідан-Комерц» (Постачальник), предметом якого є поставка ячменя фуражного, 3-го класу, урожаю 2020 року кількістю 24,880 т., вартістю 6083,33 грн. за 1 т., та який повинен бути поставлений у період з 23.10.2020 по 26.10.2020; 
- договір поставки від 23.10.2020 за № К2010-4918, укладений між ТОВ «ЛДК Україна» (Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-ТАЙМ АГРО» (Постачальник), предметом якого є поставка ячменя фуражного, 3-го класу, урожаю 2020 року кількістю 70,000 т., вартістю 6041,67 грн. за 1 т., та який повинен бути поставлений у період з 22.10.2020 по 09.11.2020; 
- договір поставки від 23.10.2020 за № К2010-0977, укладений між ТОВ «ЛДК Україна» (Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Гленпорт Одеса» (Постачальник), предметом якого є поставка ячменя фуражного, 3-го класу, урожаю 2019 року кількістю 400,000 т., вартістю 6041,67 грн. за 1 т., та який повинен бути поставлений у період з 26.10.2020 по 06.11.2020.
Предметом спору за первісним позовом є вимога ТОВ «ЛДК Україна» стягнути з СПП «Агро-2000» 1742699,16 грн. штрафу, нарахованого на підставі п. 7.4. договору, з підстав неналежного виконання відповідачем умов договору в частині повної поставки товару, а саме: непоставкою 845,56 т. товару.
Предметом зустрічного позову є вимога СПП «Агро-2000» визнати договір в частині п. 7.4. недійсним на підставі ч. 1 ст. 233 ЦК України, відповідно до якої правочин, який вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, може бути визнаний судом недійсним незалежно від того, хто був ініціатором такого правочину.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав лише для часткового задоволення первісного позову, для повної відмови у задоволенні зустрічного, та зазначає наступне.
Щодо первісного позову.
Частиною першою ст. 509 Цивільний кодекс України (далі ЦК України) передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 ЦК України).
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ч. 1 ст. 610 ЦК України).
Згідно ст. 626 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Статтею 655 ЦК України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Згідно з ч. 1 ст. 664 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.
Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (ч. 1 ст. 692 ЦК України).
Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору, із обумовлених сторонами 1000 т. товару, СПП «Агро-2000» поставило ТОВ «ЛДК Україна» 154,44 т., які останнє отримало без жодних зауважень чи застережень та сплатила його вартість.
Спірним є питання щодо поставки СПП «Агро-2000» 344,24 т. товару, які ТОВ «ЛДК Україна» не прийняло, посилаючись на те, що товар був неналежної якості, як того вимагає розділ 2 договору.
Як вже зазначалось, пунктом 5.12. договору встановлено, що у випадку, якщо показники якості товару під час приймання в порту відрізняються від показників, що містяться в посвідченнях якості, виданих під час завантаження товару, остаточною вважається якість, визначена лабораторією порту. Мікологічна експертиза товару, за потреби, проводиться згідно положень ДСТУ-4180-2003.
Пунктом 5.13. договору передбачено, що у випадку виявлення лабораторією порту невідповідності показників якості товару показникам, вказаним в посвідченнях якості, виданих під час завантаження товару та/або показникам якості, вказаним в п. 2 цього договору, Покупець та/або представник терміналу повідомляє Продавця (його представника - водія, за замовчуванням) про факт такої розбіжності телефоном та/або електронною поштою з 08:00 до 18:00, в т.ч. у вихідні дні та святкові дні. Продавець протягом 2-х годин у робочі дні та протягом 4-х годин у вихідні та святкові дні з моменту отримання повідомлення Покупця має погодитись з якісними показниками визначеними лабораторією порту або номінувати за власний рахунок ТОВ «Котекна-Україна Лімітед» або ІП «СЖС Україна» («сюрвейєр») для проведення повторної перевірки якості товару за показниками якості, вказаними в п. 2. цього договору. Якість визначена лабораторією сюрвейєра є остаточною для обох сторін цього Договору. У випадку, якщо Продавець не направить сюрвейєра для повторної перевірки якості товару у строк, та у порядку, вказаному в цьому пункті договору, якість товару, визначена лабораторією порту є остаточною.
Згідно з п. 7.7. договору у випадку відмови лабораторії в пункті призначення від приймання товару у зв`язку з невідповідністю якісних показників умовам цього договору, товар вважається непоставленим і у цьому випадку Постачальник несе відповідальність у порядку, передбаченому п. 7.4. цього договору.
Таким чином, з огляду на предмет та підстави заявленого Покупцем позову, заперечення Постачальника щодо його задоволення, а також вищевказані умови договору, встановленню підлягають обставини щодо дотримання/недотримання Покупцем порядку повідомлення Покупця про виявлення факту невідповідності показників якості товару.
При цьому, колегія суддів зауважує, що за вищезазначеними умовами укладеного між сторонами договору таке виявлення має відбуватись виключно лабораторією порту.
Разом з тим, в матеріалах даної справи відсутні жодні належні та допустимі докази того, що ТОВ «ЛДК Україна» взагалі повідомляло СПП «Агро-2000» (телефоном та/або електронною поштою) про обставини,  які стали причиною повернення товару.
Відсутність в матеріалах даної справи таких доказів дають суду підстави для висновку про те, що Постачальник фактично був позбавлений права, передбаченого п. 5.13. договору, номінувати за власний рахунок сюрвейєра для проведення повторної перевірки якості товару за показниками якості, вказаними в п. 2. цього договору.
При цьому, колегією суддів враховується, що у випадку дотримання Покупцем порядку повідомлення Покупця про такі обставини та номінування Постачальником сюрвейєра, за умовами укладеного між сторонами договору, визначена лабораторією останнього якість товару була б остаточною для обох сторін, що взагалі б виключило будь-які спори з цього приводу.
Також враховується, що повернення товару здійснювалось ТОВ «Боріваж» та ТОВ «Одеса Ленд Компані». Зокрема, за висновком ТОВ «Боріваж» товар має «зараженість зерна мукоїдом», а за висновком ТОВ «Одеса Ленд Компані» товар «не відповідність кольору здоровому зерну, пошкодження зерна, протравленість зерна».
Натомість, матеріали справи не містять доказів, що у пункті призначення ТОВ «Боріваж» наявні можливості щодо встановлення якості показників зерна.
При цьому, скаржником не спростовано, що одним із видів діяльності ТОВ «Боріваж» є інша допоміжна діяльність у сфері транспорту (КВЕД-2010:Клас 52.29), що передбачає, окрім іншого, вантажно-розвантажувальні роботи, наприклад вибірковий контроль та зважування вантажу.
Щодо ТОВ «Одеса Ленд Компані», колегія суддів враховує, що одним із видів діяльності ТОВ «Одеса Ленд Компані» є технічні випробування та дослідження (КВЕД-2010: Клас 71.20), що передбачає проведення, окрім іншого, фізичних, хімічних, інших випробувань щодо продуктів, у тому числі дослідження складу мінералів та вмісту в них домішок. 
Разом з тим, за умовами п. 5.1. договору (в редакції додаткової угоди № 3 від 08.10.2020 до нього) пунктом призначення є ТОВ «Бруклін-Київ» та ТОВ «Боріваж».
Отже, крім недотримання Покупцем порядку повідомлення Постачальника про виявлення факту невідповідності показників якості товару, Покупцем не доведено і те, що особи, які встановили таку невідповідність (ТОВ «Боріваж» та ТОВ «Одеса Ленд Компані»), взагалі мали необхідний для цього обсяг повноважень.
Враховуючи вищевикладене та оцінивши в сукупності обставини даної справи, колегія суддів зазначає, що в контексті п. 7.7. договору спірний товар у кількості 344,24 т. не може вважатись непоставленим, а тому підстави для застосування до СПП «Агро-2000» такої міри відповідальності, як передбачений п. 7.4. договору штраф, у даному випадку відсутні.
За таких обставин, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку, що матеріалами даної справи підтверджується непоставлення СПП «Агро-2000» лише 501,32 т. (1000 т. - 154,44 т. - 344,24 т.), а не 845,56 т., як зазначає ТОВ «ЛДК Україна», відповідно, штраф у розмірі 30 % від суми непоставленого товару становить 1033220,52 грн. ((501,32 т. х 6870 грн.) х 30%)).
Щодо клопотання СПП «Агро-2000» про зменшення штрафу на 90%.
Можливість зменшення розміру неустойки (штрафу, пені) передбачена ст. 233 ГК України та ч. 3 ст. 551 ЦК України.
Частинами 1 та 2 статті 233 ГК України передбачено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно зі збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій.
При цьому, повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.
Частиною 3 ст. 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
Зі змісту зазначених норм вбачається, що, вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причин неналежного виконання або невиконання зобов`язання, строку прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.
При цьому, зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.
Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку змінює її дійсне правове призначення. Неустойка має на меті, насамперед, стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не може становити непомірний тягар для споживача і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора. Таку правову позицію викладено і в Рішенні Конституційного Суду України від 11.07.2013 року № 7-рп/2013.
Зі змісту наведених норм випливає, що у вирішенні питання про можливість зменшення неустойки суд бере до уваги майновий стан сторін і оцінює співвідношення розміру заявлених штрафних санкцій, зокрема з розміром збитків кредитора, враховує інтереси обох сторін. Майновий стан сторін та соціальна значущість підприємства мають значення для вирішення питання про зменшення пені.
Колегія суддів враховує доводи ТОВ «ЛДК УКРАЇНА» про укладення з Компанією «ЛУЇ ДРЕЙФУС КОМПАНІ СУИС СА» контракту від 13.10.2020 та про те, що внаслідок неналежного виконання СПП «Агро-2000» прийнятих на себе договірних зобов`язань, змушене було укласти відповідні договори з іншими контрагентами за ціною, яка вище, аніж це було передбачено умовами договору з СПП «Агро-2000».
Разом з тим, матеріали даної справи не містять жодних доказів, які б свідчили про погіршення фінансового стану та господарської діяльності ТОВ «ЛДК УКРАЇНА», та/або доказів настання негативних наслідків та понесення ним збитків саме в результаті порушення СПП «Агро-2000» умов договору.
Колегія суддів зауважує, що загальними засадами цивільного законодавства згідно зі ст. 3 ЦК України є не тільки судовий захист цивільного права та інтересу, свобода договору, свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом, а й справедливість, добросовісність та розумність.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що розумним та справедливим згідно зі ст. 3 ЦК України було б зменшення розміру штрафу на 50 %, відповідно, стягнення з СПП «Агро-2000» на користь ТОВ «ЛДК УКРАЇНА» 516610,26 грн. (1033220,52 грн. – 50%).
Стягнення вказаної суми, з урахуванням усіх обставин даної справи, компенсує можливі негативні наслідки для кредитора.
Щодо зустрічного позову.
Обґрунтовуючи підстави задоволення зустрічного позову, СПП «Агро-2000», серед іншого, посилається на приписи ч. 1 ст. 233 ЦК України, відповідно до якої правочин, який вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, може бути визнаний судом недійсним незалежно від того, хто був ініціатором такого правочину.
У вирішенні спорів про визнання правочинів недійсними на підставі статей 230, 233 ЦК України господарські суди повинні мати на увазі, що відповідні вимоги можуть бути задоволені за умови доведеності позивачем фактів обману, наявності тяжких обставин і наявності їх безпосереднього зв`язку з волевиявленням другої сторони щодо вчинення правочину.
Правочини, що вчиняються особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, характеризуються тим, що особа їх вчиняє добровільно, усвідомлює свої дії, але вимушена це зробити через тяжкі обставини і на вкрай невигідних умовах, а тому волевиявлення особи не вважається вільним і не відповідає її внутрішній волі.
Основною ознакою правочину,  який вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини  і на вкрай невигідних умовах, є те, що він повинен бути вчинений саме для усунення або зменшення цих тяжких обставин. Особа має вчиняти такий правочин добровільно, без наявності насильства, обману чи помилки.
Тяжка обставина є оцінювальною категорією і має визначатися судом з урахуванням всіх обставин справи. Особа, яка оскаржує правочин, повинна довести, що за відсутності тяжких обставин вона взагалі або на зазначених умовах не уклала б такий правочин.
У своїх постановах від 02.08.2018 у справі № 918/341/16, від 14.02.2018 у справі №910/8862/17, від 06.03.2018 у справі № 910/8866/17 Верховний Суд неодноразово наголошував, що для застосування статті 233 ЦК України має бути причинно-наслідковий зв`язок між тяжкими обставинами та укладеним правочином (його укладання саме з метою усунення обставин).
Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
У цьому контексті варто зазначити, що принцип справедливості, добросовісності і розумності обмежує дію принципу свободи договору. Учасники цивільних правовідносин можуть, зокрема укладати договори і на свій розсуд визначати їх умови, але з урахуванням прав і інтересів контрагентів.
Враховуючи вищевикладене, та оцінивши в сукупності обставини даної справи, колегія суддів зазначає, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами факту наявності тяжких обставин і наявності їх безпосереднього зв`язку з волевиявленням другої сторони щодо вчинення правочину. Не доведено, що за відсутності тяжкої обставини правочин не було б вчинено взагалі або вчинено не на таких умовах.
Фактично, доводи СПП «Агро-2000» зводяться до того, що сума штрафу, визначена п. 7.4 договору, на його думку є надмірно великою.
Разом з тим, наявність таких обставин свідчать лише про ускладнення, які виникли на стадії неналежного виконання зобов`язань, а не є обставинами, передбаченими ч. 1 ст. 233 ЦК України, для визнання спірного пункту договору недійсним на підставі цієї норми права.
Також колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставність посилань СПП «Агро-2000» на те, що необхідність реалізації ним великої кількості товару є тяжкою обставиною, оскільки потреба у реалізації виробленої продукції з метою отримання прибутку від своєї господарської діяльності є звичайним мотивом для укладення договору поставки і, відповідно, не може вважатися якоюсь тяжкою обставиною для виробника сільськогосподарської продукції. 
У випадку незгоди із умовами договору поставки позивач за зустрічним позовом мав можливість продати цей товар, уклавши договори поставки з іншими контрагентами, на більш вигідних для себе умовах.
При цьому, як зазначено самим СПП «Агро-2000» у відзиві на позовну заяву ТОВ «ЛДК Україна», ним було реалізовано спірну партію товару, що додатково спростовує його ж доводи щодо наявності тяжких обставин.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення зустрічного позову.
Висновки суду апеляційної інстанції.
Згідно  ст. 276 ГПК України  суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Перевіривши відповідно до ст. 270 ГПК України  юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у рішенні місцевого господарського суду, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції об`єктивно розглянув у судовому процесі обставини справи в їх сукупності; дослідив подані сторонами в обґрунтування своїх вимог та заперечень докази; правильно застосував матеріальний закон, що регулює спірні правовідносини, врахував положення  статей 76-79 ГПК України, у зв`язку із чим дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для частково задоволення первісного позову та відмови у задоволенні зустрічного.
Доводи скаржників не спростовують висновків суду першої інстанції, у зв`язку з чим підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення колегія суддів не вбачає.
Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційних скарг відповідно до вимог ст. 129ГПК України  покладаються на скаржників.

Керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 240, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний
господарський суд –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛУЇ ДРЕЙФУС КОМПАНІ Україна» та Сільськогосподарського приватного підприємства «Агро-2000» на рішення Господарського суду Одеської області від 19.11.2021 у справі № 916/1464/21 залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Одеської області від 19.11.2021 у справі № 916/1464/21 залишити без змін.
Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційних скарг покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛУЇ ДРЕЙФУС КОМПАНІ Україна» та Сільськогосподарське приватне підприємство «Агро-2000».
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у строки, передбачені статтею 288 ГПК України.
Повний текст постанови складено 03.10.2022.

Головуючий суддя:                                                             І.Г. Філінюк 

Суддя:                                                                                     О.Ю. Аленін 

Суддя:                                                                                      К.В. Богатир