УХВАЛА

25 жовтня 2022 року 
м. Київ

cправа №  922/4812/21 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Волковицька  Н.  О. - головуючий, Мачульський Г. М., Случ О. В.,
секретар судового засідання - Мельникова  Л.  В.,
розглянувши касаційну скаргу Державного підприємства "Укрхімтрансаміак"
на рішення Господарського суду Харківської області від 10.02.2022 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 14.07.2022 у справі
за позовом Державного підприємства "Укрхімтрансаміак"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробничий союз "Концептуального будівництва"
про стягнення 15 897 349,04 грн,
(У судове засідання з`явилися представники: позивача - Сіткевич Є. П., відповідача - Стець М. Л.),
ВСТАНОВИВ:
1. Державне підприємство "Укрхімтрансаміак" (далі - ДП "Укрхімтрансаміак") звернулося до Господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробничий союз "Концептуального будівництва" (далі - ТОВ "НВС "Концептуального будівництва") про стягнення з останнього на свою користь відсотків річних за користування чужими грошовими коштами в розмірі 15 282 738,44 грн, інфляційних втрат у розмірі 614 610,60 грн.
Рішенням Господарського суду Харківської області від 10.02.2022 у справі №922/4812/21 (суддя Кухар Н. М.), залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 14.07.2022 (Хачатрян В. С. - головуючий суддя, судді Россолов В. В., Склярук О. І.), позовні вимоги задоволено частково.
Стягнуто з ТОВ "НВС "Концептуального будівництва" інфляційні втрати в розмірі 614 610,60 грн. В частині стягнення відсотків річних за користування чужими грошовими коштами в розмірі 15 282 738,44 грн у позові відмовлено. Стягнуто з ДП "Укрхімтрансаміак" на користь ТОВ "НВС "Концептуального будівництва" витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1 528 273,84 грн.
Рішення судів аргументовані тим, що обов`язок повернути суми отриманого авансу виник у відповідача 08.12.2020 року (дата направлення замовником повідомлення про відмову від договору), а прострочення виконання цього обов`язку почалося з 18.12.2020. Позовні вимоги в частині стягнення 25 % річних за період з 29.08.2014 по 17.12.2020 в сумі 13 656 084,79 грн, а також 22 % річних за період з 18.12.2020 по 15.01.2021 в сумі 151 375,99 грн є такими, що не відповідають вимогам закону, а тому не підлягають задоволенню. Застосування п. 10.5 договору після його розірвання неможливо, а відтак позовні вимоги з частині стягнення 25 % річних за період з 16.01.2021 по 23.09.2021 в сумі 1 475 277,66 грн є безпідставними.
Крім того, задоволено клопотання відповідача про покладення на позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10 % від розміру позовних вимог, в задоволенні яких судом відмовлено, а саме в розмірі 1 528 273,84 грн. 
Щодо зазначеного суди вказали на те, що з договору про надання професійної правничої допомоги від 16.12.2021 № 16/12, укладеного між відповідачем - ТОВ "НВС "Концептуального будівництва" та адвокатом Стецем М. Л., вбачається, що послуги адвоката по захисту прав і свобод клієнта здійснюється згідно з окремим додатком, який є невід`ємною частиною цього договору, та який сторони зобов`язуються не розголошувати іншим особам, надавши йому статус комерційної конфіденційної інформації (стаття 4 договору). 
Додатковою угодою № 1 до договору про надання професійної правничої допомоги від 16.12.2021 № 16/12 сторони, зокрема, встановили: 
1. В якості ставок адвокатського гонорару сторони погодили застосувати рекомендовані ставки, прийняті Рішенням Ради адвокатів Харківської області від 21.07.2021 № 13/1/7.
2. Оплата послуг адвоката здійснюється наступного банківського дня після набрання чинності судовим рішенням по справі, вказаній в ст. 1 Договору про надання професійної правничої допомоги від 16.12.2021 № 16/12.
3. Сторони за цим договором домовились, що вартість послуг (гонорар) адвоката за договором про надання професійної правничої допомоги становить 10 % (десять відсотків) від розміру позовних вимог, в задоволенні яких судом буде відмовлено.
В орієнтовному розрахунку судових витрат, який був викладений у відзиві на позовну заяву, відповідач зазначив, що витрати на професійну правничу допомогу складають 10 % від суми позовних вимог, в задоволенні яких буде судом відмовлено та які будуть сплачені адвокату після набрання чинності відповідним судовим рішенням.
У судовому засіданні, яке відбулося 10.02.2022, представник відповідача просив покласти на позивача витрати на професійну правничу допомогу саме у вищевказаному розмірі.
Отже, сума гонорару в укладеному між відповідачем та адвокатом договорі визначена в твердому розмірі під відкладальною умовою та є розумною і співмірною із ціною позову та складністю справи. 
Заперечуючи проти розміру заявлених відповідачем до стягнення судових витрат на правничу допомогу, позивач посилається на те, що відповідачем не надано: розрахунку суми судових витрат; жодного доказу витрат, що підлягають компенсації; детального опису робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом; жодного документу, що свідчив би про високу кваліфікацію адвоката, чи фахівця в галузі права, що слугувало б підставою для встановлення більш високих тарифів для оплати роботи адвоката.
Суди зазначили, що розмір гонорару адвоката встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу послуг та часу витраченого представником відповідача, а отже є визначеним. 
Посилання позивача на те, що понесені відповідачем витрати на професійну правничу правову допомогу не відповідають критеріям розумності та не є співмірними із виконаними адвокатом роботами, не підтверджені доказами, і є по суті загальними фразами. При цьому, відповідне клопотання про зменшення суми судових витрат позивачем ані в суді першої інстанції, ані в апеляційній скарзі не заявлялося.
2. Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу,  ДП "Укрхімтрансаміак" звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 10.02.2022 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 14.07.2022 у справі № 922/4812/21 в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 1 528 273,84 грн.
Скаржник зазначає, що ним дотримані вимоги п. 5 ст. 126 ГПК України, у відповіді на відзив заявлено клопотання щодо зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, або відмови у їх задоволенні у повному обсязі. В судовому засідання 10.02.2022 представник позивача повністю підтримав позовну заяву, доводи викладені у відповіді на відзив та заперечував проти задоволення у повному обсязі витрат на професійну правничу що понесені/ будуть понесені відповідачем. Однак вказане клопотання залишено судом першої інстанції не розглянутим.
Заявник стверджує, що відповідачем у справі заявлено тільки вимоги попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат і більше не здійснено дій, які передбачені статтею 126 ГПК України. Отже, суд апеляційної інстанції не надав правової оцінки факту, що, відповідач не подав до суду: (1) заяву (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи.
Договір надання професійної правничої допомоги від 16.12.2021 № 16/12 не містить умов щодо оплати "гонорару успіху", а розмір послуг адвоката здійснюється згідно з окремим додатком та який сторони зобов`язуються не розголошувати іншим особам надавши йому статус комерційної конфіденційної інформації. У постанові Верховного Суду від 11.11.2022 у справі №  873/137/21 викладено висновок необхідності визначення в договорі між клієнтом і адвокатом розміру "гонорару успіху" Підписання сторонами договору від 16.12.2021 № 16/12 додаткової угоди № 1, в якій не зазначена дата її укладання, є спробою відповідача встановити умови, які не передбачені договором з метою безпідставного збагачення за рахунок державного підприємства, тим паче, що оплата послуг адвоката вказана з відкладальною умовою 
Апеляційним судом не розглянуто заперечення позивача щодо відсутності в матеріалах справи документу що підтверджує правові витрати відповідача, а саме договору між адвокатом і клієнтом від 15.12.2021 № 15/12, на який міститься посилання в п. 1 додаткової угоди № 1 до договору від 16.12.2021 № 16/12. Додана відповідачем до відзиву на апеляційну скаргу додаткова угода від 28.06.2022 № 2 до договору від 16.12.2021 №  16/12 зазначена, як виправлення технічної помилки, але вказана додаткова угода № 2 не могла бути прийнята апеляційним судом, оскільки на дату ухвалення рішення по справі № 922/4812/21 вказаного документа не існувало у часі.
Апеляційним господарським судом не враховано правові висновки, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №  904/4507/18 та Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладений у постанові від 30.09.2021 у справі № 903/13/21 щодо критерію реальності адвокатських витрат, критерію розумності їхнього розміру, що вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. Суд також не застосував відсоткове співвідношення задоволеної суми правничих витрат "гонорару успіху" до розміру до розміру задоволених позовних вимог.
Ухвалою Касаційного господарського суду від 26.09.2022 у справі №  922/4812/20 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ДП "Укрхімтрансаміак".
3. Водночас колегія суддів встановила, що ухвалою від 21.07.2022 Великою Палатою Верховного Суду прийнято до розгляду справу № 922/1964/21.
Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду в ухвалі від 08.06.2022, якою передав справу №922/1964/21 на розгляд Великої Палати Верховного Суду, відзначив про наявність протилежних висновків Верховного Суду з процесуального питання чи повинен акт (звіт) адвоката містити не лише перелік виконаних робіт (наданих послуг), але й час, витрачений на їх виконання (надання), якщо договір про надання правової допомоги передбачає сплату фіксованого гонорару. 
Колегія суддів Касаційного цивільного суду у постанові від 23.11.2020 у справі №  638/7748/18 зазначила, що інформація, яка міститься в акті приймання правничої допомоги, зокрема перелік наданих послуг та фіксований розмір гонорару, не може вважатись тим розрахунком (детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат часу по кожному із видів робіт, необхідних для надання правничої допомоги), подання якого є необхідною умовою для стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Неподання стороною, на користь якої ухвалено судове рішення, розрахунку (детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат часу по кожному із виду робіт, необхідних для надання правничої допомоги) позбавляє іншу сторону можливості спростовувати ймовірну неспівмірність витрат на професійну правничу допомогу. 
Водночас у постанові від 28.12.2020 у справі №640/18402/19 Верховний Суд дійшов протилежних висновків, та вказав: щодо відсутності детального опису робіт на виконання положень частини четвертої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд звертає увагу на зміст цієї норми, яка запроваджена "для визначення розміру витрат", в той час як в межах цієї справи розмір гонорару адвоката встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу послуг та часу витраченого представником позивача, а отже є визначеним". Колегія суддів Касаційного адміністративного суду погодилася з висновком суду першої інстанції, що за умов відсутності детального опису робіт та встановлення розміру гонорару адвоката сторонами у фіксованому розмірі, витрати на професійну правничу (правову) допомогу є підтвердженими належними та допустимими доказами і підлягають відшкодуванню.
Крім того, висновки, аналогічні висновкам Верховного Суду у справі №640/18402/19, містяться також у постановах Верховного Суду у низці господарських справ (див. постанови Верховного Суду від 06.03.2019 у справі №922/1163/18, від 21.03.2019 у справі №914/359/18, від 07.09.2020 у справі №910/4201/19, від 23.03.2021 у справі № 903/330/20, від 18.11.2021 у справі № 918/370/21, від 19.11.2021 у справі №910/4317/21, від 30.11.2021 у справі №925/331/20, від 19.01.2022 у справі №910/1344/19, від 03.02.2022 у справі №910/17183/20), тобто такий підхід є усталеним в судах господарської юрисдикції.
Відтак, якщо договір передбачає фіксований розмір гонорару, то акт приймання-передачі робіт (послуг) або звіт адвоката може не містити кількість часу, витраченого адвокатом на виконання робіт чи послуг, перелічених в акті. Це не є підставою для відмови у компенсації витрат на правничу допомогу.
Отже, наявна різниця у правових висновках (підходах) Верховного Суду з питань компенсації витрат у разі укладення стороною з адвокатом договору, що передбачає фіксований розмір гонорару.
4. Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 228 ГПК України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.
Як слідує із матеріалів справи№ 922/4812/21, суди попередніх інстанцій відхиляючи заперечення позивача проти розміру заявлених відповідачем до стягнення судових витрат вказали на те, що розмір гонорару адвоката встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу послуг та часу витраченого представником відповідача, а отже є визначеним. 
Оскільки Великою Палатою Верховного Суду у межах справі № 922/1964/21 розглядатиметься питання щодо визначення єдиного підходу стосовно обсягу доведення факту надання правничої допомоги у разі встановленого фіксованого розміру гонорару адвоката, Суд вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у справі № 922/4812/21 до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи №  922/1964/21.
Керуючись статтями 228, 230, 234, 235 ГПК України, Суд
УХВАЛИВ:
Зупинити касаційне провадження у справі № 922/4812/21 за касаційною скаргою Державного підприємства "Укрхімтрансаміак" до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи №  922/1964/21.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                Н. О. Волковицька

Судді                                                                                          Г. М. Мачульський

                                                                                          О. В. Случ