ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.11.2022 року                                    м.Дніпро                             Справа №  912/967/22

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Вечірко І.О. (доповідач), судді Білецька Л.М., Верхогляд Т.А.,
секретар судового засідання  Зелецький Р.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Кіровоградської області від 22.08.2022р. у справі №912/967/22
за заявою ОСОБА_1 , м. Олександрія, Кіровоградська область
про неплатоспроможність боржника - фізичної особи

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст ухвали суду першої інстанції.
Ухвалою Господарського суду Кіровоградської області від 22.08.2022р. (суддя - Тимошевська В.В., м. Кропивницький) у справі № 912/967/22  продовжено процесуальний строк для виконання вимог ухвали суду від 01.08.2022р. та усунення, встановлених при поданні позовної заяви недоліків до 16.08.2022р. включно. Повернуто ОСОБА_1 заяви №б/н від 26.07.2022р. про неплатоспроможність боржника та №б/н від 15.08.2022р. про усунення недоліків та додані до них документи.
Вказана ухвала мотивована тим, що:
- заява про неплатоспроможність боржника повинна відповідати загальним вимогам до позовної заяви, встановленим ГПК України;
- заявником не надано первинних документів (усіх договорів, квитанцій, банківських виписок тощо), що підтверджують суми грошових зобов`язань (заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), підстав виникнення зобов`язань, а також строку їх виконання згідно із законом або договором;
- судом не прийнято до уваги посилання заявника щодо відсутності у нього всіх кредитних договорів, оскільки заявник, як сторона договорів не позбавлений права звернутися до відповідних фінансових установ з метою отримання відповідних документів, які стосуються його прав та обов`язків. Проте, докази таких звернень заявником до заяви не додано;
- заявником не надано докази припинення погашення кредиторів чи здійснення інших планових платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань (банківські виписки, довідки з фінансових установ із зазначенням останнього здійсненого боржником платежу, претензії відповідних осіб тощо);
- за відсутності всіх первинних документів у суду відсутня можливість встановити наявність ознак неплатоспроможності заявника або загрози такої неплатоспроможності. Відсутність доказів наявності первісної документації, на підставі якої виникла заборгованість та суми такої заборгованості позбавляє суд можливості надати оцінку щодо права боржника звернутись до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство в порядку ч. 2 ст. 115 КУзПБ;
- заявником не доведено суду причин, з яких докази не можуть бути подані у строк, як і не подано доказів, які підтверджують, що заявник здійснив всі залежні від нього дії, спрямовані на отримання доказів та не подано клопотання про їх витребування;
- також заявником не надано пропозиції щодо реструктуризації боргів (проект плану реструктуризації боргів) з урахуванням вимог КУзПБ;
- крім того, заявником не надано доказів авансування на депозитний рахунок Господарського суду Кіровоградської області винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень у розмірі 39 000,00 грн. Законодавцем не передбачено жодних альтернативних можливостей авансуванню на депозитний рахунок суду оплати послуг керуючого реструктуризацією за три місяці виконання ним повноважень, що є гарантією з боку держави оплати праці цій особі на час формування реєстру вимог кредиторів у справі про банкрутство та відповідає гарантіям на оплату праці відповідно до ч. ч. 2, 6 ст. 43 Конституції України. КУзПБ та інші норми законодавства не передбачають права боржника бути звільненим від авансування винагороди арбітражному керуючому при поданні такої заяви, як не передбачають можливості відстрочення чи розстрочення заявнику в авансуванні такої винагороди;
- арбітражний керуючий Белінська Н.О. уклала договір з боржником на умовах безоплатного надання послуг у справі щодо неплатоспроможності. Суд не прийняв договір від 12.07.2022р. про безоплатне надання послуг арбітражним керуючим, як належний доказ врегулювання між заявником та арбітражним керуючим питання щодо оплати винагороди керуючого реструктуризацією, яка підлягає авансуванню боржником;
- суд позбавлений права надавати перевагу будь-якій стороні, в тому числі й у питанні відстрочення плати винагороди керуючому реструктуризацією;
- заявником не надано доказів на підтвердження обставин, викладених в заяві, у зв`язку з чим суд дійшов висновку щодо відсутності доказів на підтвердження усунення обставин, на підставі яких заяву ОСОБА_1 було залишено без руху.
2. Підстави, з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи учасників справи.
ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Кіровоградської області від 22.08.2021р., справу передати до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Апеляційна скарга  мотивована тим, що:
- оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права;
- КУзПБ не містить такої підстави для відмови у прийнятті заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи - боржника, як відсутність у додатках до заяви певних доказів;
- суд першої інстанції не прийняв надіслані заявником додаткові документи та дійшов помилкового висновку про те, що надіслані документи не є доказами, що підтверджують суми вимог кредиторів. Визначення сум грошових вимог за правочинами було здійснено скаржником не самостійно, а на підставі даних з кредитної історії, сформованої ТОВ "Українське бюро кредитних історій" та даних, отриманих від кредиторів боржника;
- заявник навів підстави, передбачені ч. 2 ст. 115 КУзПБ, для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність та визначив суми грошових вимог за правочинами;
- відповідно до конкретизованого списку кредиторів та боржників загальна сума заборгованості перед кредиторами становить понад 163 502,54 грн. Також заявником зазначено, що боржник є непрацевлаштованим, відтак можливості погашення заборгованості не вбачається. Боржник обґрунтував неможливість погашення заборгованості та, в свою чергу, припинення погашення такої заборгованості. Проте суд першої інстанції під час постановлення ухвали такої інформації та відповідних доказів не врахував;
- боржником до заяви додавався відповідний план реструктуризації. Натомість твердження суду в цій частині щодо невиконання вимог КУзПБ є формальним та неконкретизованим. Про наявність недоліків у доданому до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність проекті плану реструктуризації судом першої інстанції не зазначено;
- до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи було додано докази авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень - договір про оплату праці, винагороду та відшкодування витрат арбітражного керуючого, укладений між арбітражним керуючим Белінською Н.О. та ОСОБА_1 , відповідно до п. 37 Постанови Верховного Суду від 19.11.2020р. у справі №910/726/20;
- суду також було надано заяву арбітражного керуючого Белінської Н.О. про участь у справі щодо неплатоспроможності та заяву боржника про участь у справі про неплатоспроможність арбітражного керуючого з пропозицією щодо кандидатури арбітражного керуючого для виконання повноважень керуючого реструктуризацією;
- боржником були здійснені перші оплати за укладеним з арбітражним керуючим договором у розмірі 7433,2 грн., тобто за 4 місяці виконання повноважень арбітражного керуючого, на підтвердження чого надані відповідні квитанції. Проте суд першої інстанції критично поставився до цих тверджень боржника.
3. Апеляційне провадження.
3.1. Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 04.11.2022р. звільнено ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання апеляційної скарги, відкрито апеляційне провадження у справі, розгляд апеляційної скарги призначено в судовому засіданні на 23.11.2022р.
ОСОБА_1 наданими їй процесуальними правами не скористалась та у судове засідання 23.11.2022р. не з`явилась, хоча про день, час та місце судового засідання повідомлена належним чином.
В судовому засіданні 23.11.2022р. оголошено вступну та резолютивну частини постанови.
3.2. Фактичні обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції.
ОСОБА_1 звернулась до Господарського суду Кіровоградської області через систему "Електронний суд" із заявою на підставі ч. 2 ст. 115 КУзПБ з вимогою про відкриття провадження щодо банкрутства фізичної особи. 
Ухвалою Господарського суду Кіровоградської області від 01.08.2022р. заяву № б/н від 26.07.2022р. ОСОБА_1 про неплатоспроможність боржника залишено без руху, постановлено строк, який не перевищує десять днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху, запропоновано ОСОБА_1 усунути недоліки заяви шляхом надання суду відповідних доказів.
15.08.2022р. ОСОБА_1 в системі "Електронний суд" сформована заява про усунення недоліків та клопотання про поновлення строку на усунення недоліків.
Розглянувши 22.08.2022р. заяву від 15.08.2022р. про усунення недоліків, клопотання про поновлення строку на усунення недоліків від 15.08.2022р. та заяву від 26.07.2022р. про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи, місцевий господарський суд постановив оскаржувану ухвалу.
3.3. Оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників справи і висновків суду першої інстанції.
Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).
Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази, що стосуються фактів, на які учасники провадження у справі посилаються в апеляційних скаргах та запереченнях на них, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційних скарг, а також перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права дійшла висновку про наступне.
У даній справі оскаржується рішення суду першої інстанції про повернення без розгляду заяви ОСОБА_1 про відкриття справи щодо неплатоспроможності фізичної особи разом з доданими до неї документами як такої, що не містить належного переліку додатків.
Таким чином, за результатами апеляційного перегляду у справі судового рішення підлягає з`ясуванню питання щодо правильності застосування судом першої інстанції норм процесуального права.
Як вбачається із матеріалів справи, ухвалою Господарського суду Кіровоградської області від 01.08.2022р. заяву №б/н від 26.07.2022р. ОСОБА_1 про неплатоспроможність боржника залишено без руху, постановлено строк, який не перевищує десять днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху, запропоновано ОСОБА_1 усунути недоліки заяви шляхом надання суду: інформації, визначеної у п. 8-9 ч. 3 ст. 162 ГПК України; належний конкретизований список кредиторів із зазначенням щодо кожного кредитора окремо загальної суми заборгованості, заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені); кредитні договори з банками та інші належні докази наявності заборгованості перед кредиторами, про які зазначено в заяві щодо кожного кредитора окремо із документальним підтвердженням суми грошових вимог (загальної суми заборгованості, заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), підстав виникнення зобов`язань, а також строку їх виконання згідно із законом або договором; заповнену належним чином декларацію про майновий стан боржника за формою, затвердженою державним органом з питань банкрутства, або докази на підтвердження неможливості отримання інформації щодо членів сім`ї; докази авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень; пропозиції щодо реструктуризації боргів (проект плану реструктуризації боргів) з урахуванням вимог КУзПБ.
15.08.2022р. ОСОБА_1 в системі "Електронний суд" сформована заява про усунення недоліків та клопотання про поновлення строку на усунення недоліків.
Клопотання про поновлення строку на усунення недоліків мотивовано тим, що безпосередньо перед підписанням та відправкою заяви про усунення недоліків закінчився строк дії електронного цифрового підпису, у зв`язку з чим заявнику знадобився час для створення нового ЕЦП.
Місцевий господарський суд дійшов висновку про можливість продовження процесуального строку для виконання вимог ухвали суду від 01.08.2022р. та усунення встановлених при поданні заяви недоліків до 16.08.2022р. включно.
Апеляційна скарга не містить заперечень щодо продовження процесуального строку для виконання вимог ухвали суду від 01.08.2022р. та усунення, встановлених при поданні заяви недоліків до 16.08.2022р. включно.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КУзПБ провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, ГПК України, іншими законами України.
Статтею 113 КУзПБ встановлено, що провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.
Вимоги до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність містяться, зокрема, в ст. ст. 115, 116 КУзПБ.
Згідно з ч. 1 ст. 116 КУзПБ заява про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність подається боржником за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, а саме підстав, визначених у ч. 2 ст. 115 КУзПБ.
Зміст та форма заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство повинні відповідати положенням КУзПБ.
Частиною 3 ст. 37 КУзПБ визначено, що господарський суд залишає без руху заяву про відкриття провадження у справі з підстав, передбачених ст. 174 ГПК України з урахуванням вимог цього Кодексу.
В ч. ч. 2 та 4  ст. 174 ГПК України передбачено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.
Разом з тим, перелік документів (доказів), які в обов`язковому порядку додаються до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність чітко визначений, зокрема, ч. 3 ст. 116 КУзПБ.
Так, відповідно до ч. 3 ст. 116 КУзПБ до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додаються: 1) довіреність чи інший документ, що засвідчує повноваження представника, якщо заяву підписано представником; 2) документи, що підтверджують наявність (відсутність) у боржника статусу фізичної особи - підприємця; 3) конкретизований список кредиторів і боржників із зазначенням загальної суми грошових вимог кредиторів (боржників), а також щодо кожного кредитора (боржника) - його імені або найменування, його місцезнаходження або місця проживання, ідентифікаційного коду юридичної особи або реєстраційного номера облікової картки платника податків та номера паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті), суми грошових вимог (загальної суми заборгованості, заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), підстав виникнення зобов`язань, а також строку їх виконання згідно із законом або договором; 4) опис майна боржника, що належить йому на праві власності, із зазначенням місцезнаходження або місця зберігання майна; 5) копії документів, що підтверджують право власності боржника на майно; 6) перелік майна, що перебуває у заставі (іпотеці) або є обтяженим в інший спосіб, його місцезнаходження, вартість, а також інформація про кожного кредитора, на користь якого вчинено обтяження майна боржника, - ім`я або найменування, місцезнаходження або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи або реєстраційний номер облікової картки платника податків та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті), сума грошових вимог, підстава виникнення зобов`язань, а також строк їх виконання згідно із законом або договором; 7) копії документів про вчинені боржником (протягом року до дня подання заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність) правочини щодо належного йому нерухомого майна, цінних паперів, часток у статутному капіталі, транспортних засобів та угоди на суму не менше 30 розмірів мінімальної заробітної плати; 8) відомості про всі наявні рахунки боржника (у тому числі депозитні рахунки), відкриті в банках та інших фінансово-кредитних установах в Україні та за кордоном, їх реквізити, із зазначенням сум грошових коштів на таких рахунках; 9) копія трудової книжки (за наявності); 10) відомості про роботодавця (роботодавців) боржника; 11) декларація про майновий стан боржника за формою, затвердженою державним органом з питань банкрутства; 12) докази авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень; 13) інформація про наявність (відсутність) непогашеної судимості за економічні злочини; 14) інші документи, що підтверджують наявність підстав, визначених статтею 115 цього Кодексу.
Згідно з вимогами ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Щодо виконання вимоги суду надати інформацію, визначену в п. п. 8-9 ч. 3 ст. 162 ГПК України боржник у заяві про усунення недоліків зазначив про безпідставність таких вимог, оскільки вимоги ГПК України не поширюються на подання заяв про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.
Разом з тим, місцевий господарський суд правомірно звернув увагу боржника на те, що відповідно до ч. 1 ст. 2 КУзПБ провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, ГПК України, іншими законами України.
Відповідно до ч. 3 ст. 37 КУзПБ господарський суд залишає без руху заяву про відкриття провадження у справі з підстав, передбачених ст. 174 ГПК України, з урахуванням вимог цього Кодексу.
Таким чином, заява про неплатоспроможність боржника - фізичної особи або фізичної особи - підприємця повинна відповідати загальним вимогам до позовної заяви, встановленим ГПК України.
Окрім наведеного, пояснення заявника відносно усунення інших недоліків в заяві про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ґрунтуються на тому, що заявник не володіє всіма кредитними договорами, які б дозволили здійснити обрахунки щодо основного зобов`язання, суми неустойки щодо кожного кредитора окремо, а також того, що поданий до суду конкретизований список кредиторів та боржників, містить загальну суму заборгованості та суму кредиту, отриману з виписки УБКІ, що дозволяє визначити хоча б показники заборгованості за договором, при цьому, безпосередньо договори не містять такої інформації.
Крім того, заявник також наголошує на тому, що ним надано ті кредитні договори, які наявні в нього і він має можливість надати такі документи та зауважує, що у нього відсутня частина кредитних договорів, на підставі яких виникла заборгованість, оскільки вони знаходяться у кредиторів, і жодних договорів або інших підтверджень виникнення зобов`язань боржник не отримував. Поряд із цим, заявник зазначає, що кредитори володіють, як кредитними договорами так і інформацією щодо тіла кредиту, суми грошових вимог (загальної суми заборгованості, заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо).
Судом першої інстанції правомірно не прийнято до уваги посилання боржника щодо відсутності у нього всіх кредитних договорів, оскільки боржник як сторона договорів не позбавлений права звернутися до відповідних фінансових установ з метою отримання відповідних документів, які стосуються його прав та обов`язків. Разом з тим, боржником не надано доказів такого звернення та відмови відповідних фінансових установ у їх наданні.
Судова колегія наголошує, що відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а відтак, відсутність документів у заявника не є підставою для невиконання обов`язку, визначеного КУзПБ щодо долучення до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність відповідних документів, оскільки у такому разі, заявник мав би вчинити заходи щодо їх отримання.
Надання боржником конкретизованого списку кредиторів і боржників не звільняє його від обов`язку надання суду первинних документів (усіх договорів, квитанцій, банківських виписок), що підтверджують суми грошових зобов`язань, підстави виникнення зобов`язань, а також строк їх виконання згідно із законом або договором.
Крім того, боржником не надано докази припинення погашення кредитів чи здійснення планових платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань (банківські виписки, довідки із фінансових установ із зазначенням останнього здійсненого боржником платежу, претензії відповідних осіб тощо).
Щодо не надання боржником доказів авансування винагороди керуючому реструктуризацією апеляційний господарський суд враховує наступне.
Частинами 1, 3, 4 та 7 ст. 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується; використання примусової праці забороняється; кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Пунктом 3 ч. 1 ст. 12 КУзПБ передбачено право арбітражного керуючого отримувати винагороду в розмірі та в порядку, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 30 КУзПБ арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду.
Частиною 2 ст. 30 КУзПБ встановлено, що сплата основної винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією здійснюється за рахунок коштів, авансованих заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу, до моменту подання заяви про відновлення відкриття провадження у справі. Розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень керуючого реструктуризацією становить п`ять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за кожен місяць виконання арбітражним керуючим повноважень.
Згідно із Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" у 2022р. місячний прожитковий мінімум для працездатних осіб становить: з 1 січня - 2481,00 грн., з 1 липня - 2600,00 грн., з 1 грудня - 2684,00 грн. 
Таким чином, авансування винагороди керуючому реструктуризацією у розмірі п`яти прожиткових мінімумів для працездатних осіб за три місяці виконання повноважень становить 39 000,00 грн. (2 600,00 грн. прожитковий мінімум для працездатних осіб, станом на дату звернення із заявою * 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб) * 3 місяці виконання повноважень керуючим реструктуризацією).
Ініціюючий кредитор або боржник - фізична особа додає до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність заяву арбітражного керуючого про участь у справі, яка повинна відповідати вимогам, встановленим ч. 3 ст. 28 КУзПБ.
Заявником - фізичною особою ОСОБА_1 до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність не було додано доказів авансування винагороди арбітражному керуючому, у зв`язку з чим судом першої інстанції ухвалою від 01.08.2022р. залишено заяву без руху із наданням заявнику строку на усунення недоліків. 
ОСОБА_1 посилаючись на позицію Верховного Суду, що викладена у постанові від 19.11.2020р. у справі №910/726/20, надала суду заяву на затвердження кандидатури Белінської Наталії Олександрівни та призначення керуючим реструктуризацією; заяву арбітражного керуючого Белінської Н.О. про участь у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 ; договір про оплату праці, винагороду та відшкодування витрат арбітражного керуючого №б/н від 12.07.2022р. та квитанції №44 від 25.01.2022р., №63 від 21.03.2022р., №5 від 22.04.2022р., №34 від 10.06.2022р., №98 від 01.07.2022р., №19 від 25.07.2022р. на загальну суму 11 375,20 грн.
Апеляційний господарський суд приймає до уваги те, що законодавцем обрано спосіб врегулювання неплатоспроможності фізичної особи виключно за заявою боржника. При цьому, Законом України "Про судовий збір" не передбачено сплати судового збору за подання заяви фізичною особою про порушення справи про банкрутство. Зазначене обґрунтовує виконання державою свого позитивного обов`язку забезпечення доступу неплатоспроможних фізичних осіб до правосуддя у справах про банкрутство у спосіб не встановлення для таких фізичних осіб ставок судового збору за звернення із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство. Разом з тим, законодавцем не передбачено жодних альтернативних можливостей авансуванню на депозитний рахунок суду оплати послуг керуючого реструктуризацією за три місяці виконання ним повноважень, що є гарантією з боку держави оплати праці цією особою на час формування реєстру вимог кредиторів у справі про банкрутство та відповідає гарантіям на оплату праці відповідно до ч. ч. 2, 6 ст. 43 Конституції України.
Таким чином, у даній справі боржник скористався правом укладення договір з арбітражним керуючим, який погодився на умовах розстрочення оплати послуг керуючого реструктуризацією у справі про неплатоспроможність.
Колегія суддів, дослідивши всю сукупність наданих боржником доказів на обґрунтування неплатоспроможності фізичної особи, зокрема, щодо обставин розстрочення сплати авансового платежу за три місяці виконання повноважень керуючим реструктуризацією, визнає їх альтернативою мирного врегулювання правовідносин з оплати винагороди арбітражному керуючому. Разом з тим, обов`язок боржника авансувати винагороду керуючому реструктуризацією до звернення з відповідною заявою до суду встановлений КУзПБ і подання доказів авансування є обов`язковою умовою, встановленою ст. 116 КУзПБ. При цьому, ані даний Кодекс, ані інші діючі норми законодавства, не містять умов та не передбачають права боржника бути звільненим від авансування винагороди керуючому реструктуризацією при поданні заяви та вирішенні судом питання про її прийняття до розгляду.
Будь-яких положень, умов та підстав, за яких суд може відстрочити, розстрочити або звільнити заявника від здійснення авансування винагороди керуючому реструктуризацією чинним законодавством України не передбачено.
До вимог про авансування винагороди керуючому реструктуризацією не застосовується аналогія закону щодо звільнення від сплати судового збору, оскільки авансування винагороди керуючому реструктуризацією та сплата судового збору мають різну правову природу, регулюються різними нормативно-правовими актами, мають різну сферу застосування та кінцеву мету (висновок, викладений у постановах Верховного Суду від 19.11.2020р. у справі №927/203/20, від 19.11.2020р. у справі №910/726/20).
Обов`язок заявника при зверненні із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність авансувати на депозитний рахунок суду винагороду керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень врегульований положеннями КУзПБ, і до такого обов`язку не підлягають застосуванню положення Закону України "Про судовий збір" щодо звільнення заявника від авансування (висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 24.09.2020р. у справі №910/2629/20).
Таким чином, виходячи з юридичної природи винагороди арбітражного керуючого, звільнення від її сплати не вплине на баланс інтересів держави та заявника в цій справі, оскільки є лише платою суб`єкту незалежної професійної діяльності за виконання ним своїх обов`язків. В той же час звільнення заявника від авансування такої винагороди на етапі подання заяви вплине на баланс інтересів боржника та арбітражного керуючого, позбавивши останнього права на своєчасне отримання винагороди в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень (абз. 5 ч. 2 ст. 3 КУзПБ).
Колегія суддів звертає увагу, що внаслідок аналізу вищенаведених норм у їх сукупності слід дійти висновку, що питання про звільнення заявника від авансування винагороди арбітражного керуючого знаходиться поза компетенцією суду.
Вказана правова позиція щодо питань авансування винагороди керуючому реструктуризацією та додержання прав боржників (фізичних осіб) викладена в постановах Верховного Суду від 24.09.2020р. у справі №910/2629/20, від 23.11.2020р. у справі №922/1734/20.
У зв`язку з однозначним врегулюванням даного питання про обов`язок боржника - фізичної особи здійснити авансування винагороди арбітражного керуючого в момент звернення із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, апеляційний господарський суд не вбачає в поданих боржником матеріалах належних доказів дотримання положень п. 12 ч. 3 ст. 116 КУзПБ.
Суд, у відповідності до ч. 2 ст. 19 Конституції України, зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
З огляду на викладене, у суду відсутні підстави для розстрочення боржнику здійснення авансування винагороди арбітражного керуючого, що було враховано місцевим господарським судом на стадії вирішення питання щодо прийняття судом до розгляду заяви про неплатоспроможність фізичної особи.
Як вбачається із заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, так і в апеляційній скарзі заявник посилається на правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду від 19.11.2020р. у справі №910/726/20. Крім того, заявник наголошує на врахуванні вказаної позиції Верховного Суду під час дослідження договору, укладеного між заявником та арбітражним керуючим, як альтернативного способу сплати грошової винагороди арбітражному керуючому.
Разом з тим, аналіз висновків Верховного Суду, на які посилається заявник, свідчить про те, що право на одержання винагороди за працю гарантоване законом, зокрема ст. 43 Конституції України. Відповідне правило також поширюється на арбітражних керуючих, право яких на одержання винагороди за виконання обов`язків у справі про неплатоспроможність регламентоване в ст. ст. 12, 30 КУзПБ.
Колегія суддів звертає увагу, що Верховний Суд в наведеній постанові вказує на право місцевого господарського суду, а не обов`язок, розгляду питання щодо альтернативного врегулювання питання винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень у справі про неплатоспроможність, зокрема, на умовах відстрочення, розстрочення чи зменшення розміру винагороди від розміру, встановленого Кодексом.
При цьому, альтернативне врегулювання боржником - фізичною особою та арбітражним керуючим питання щодо винагороди останнього за виконання роботи, не може ґрунтуватись на безоплатному виконанні роботи, оскільки така умова суперечитиме положенням ст. 43 Конституції України.
Посилання скаржника на практику апеляційного господарського суду у справах, в яких провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи було відкрито з урахуванням наявності доказів авансування винагороди арбітражному керуючому шляхом укладення договору про розстрочку такої оплати, судом апеляційної інстанції не беруться до уваги, оскільки ч. 4 ст. 236 ГПК України не визначає обов`язку суду щодо врахування висновків судових рішень суду апеляційної інстанції.
Відповідно до ст. 129 Конституції України здійснюючи свої конституційні обов`язки, господарські суди повинні дотримуватися принципів здійснення правосуддя, зокрема, принципу рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Враховуючи даний принцип господарський суд позбавлений права надавати перевагу будь-якій стороні, в тому числі, й у питанні звільнення (з урахуванням змісту договору від 12.07.2022р.) від сплати винагороди керуючому реструктуризацією (часткове звільнення).
Оскільки скаржником не доведено порушення або неправильного застосування судом першої інстанції норм КУзПБ та виконання в повному обсязі вимог ухвали місцевого господарського суду від 01.08.2022р. про залишення заяви без руху і надання витребуваних судом матеріалів, колегія суддів погоджується із правильністю застосованого судом першої інстанції наслідку такого невиконання - повернення заяви гр. ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність на підставі положень ч. 4 ст. 174 ГПК України.
В той же час, повернення заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство не перешкоджає повторному зверненню з такою заявою до господарського суду у встановленому порядку (ч. 3 ст. 38 КУзПБ), у зв`язку з чим право скаржника на доступ до правосуддя оскаржуваним судовим рішення у даній справі не порушується та не обмежується.
У даній справі апеляційний господарський суд дійшов висновку, що скаржнику було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, його аргументи були почуті, враховані судами першої та апеляційної інстанції, а доводи апеляційної скарги не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції щодо повернення без розгляду заяви про відкриття справи щодо неплатоспроможності фізичної особи ОСОБА_1 разом з доданими до неї документами.
3.4. Висновки апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Згідно із ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Відповідно до діючого законодавства обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини є вичерпними, відповідають дійсності та підтверджуються достовірними доказами, дослідженими у судовому засіданні.
Оскаржуване судове рішення таким вимогам закону відповідає.
Звертаючись із апеляційною скаргою, скаржник не спростував наведених висновків суду першої інстанції та не довів неправильного застосування судом норм матеріального та процесуального права, як необхідної передумови для зміни чи скасування прийнятого ним судового рішення.
З огляду на встановлені обставини справи, виходячи із меж перегляду справи в апеляційній інстанції, а також враховуючи доводи та вимоги апеляційної скарги, апеляційний господарський суд, з підстав, викладених у п. 3.3 даної постанови, дійшов висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 275-282 ГПК України, апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Ухвалу Господарського суду Кіровоградської області від 22.08.2022р. у справі №912/967/22 - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст постанови складено 29.11.2022р.

Головуючий суддя                                                                                          І.О. Вечірко

Суддя                                                                                                              Л.М. Білецька

Суддя                                                                                                              Т.А. Верхогляд