ПОСТАНОВА                                                   
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 вересня 2022 року
м. Київ
справа № 640/6436/17 
провадження № 51-5437км21
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду  у складі:
головуючого                                            ОСОБА_10,
суддів                                                        ОСОБА_11, ОСОБА_12,  
за участю:
секретаря судового засідання            ОСОБА_13,
прокурора                                                ОСОБА_14,
захисника                                                ОСОБА_15,
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу  захисника - адвоката ОСОБА_15 на вирок Київського районного суду м. Харкова від 20 грудня 2017 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 26 серпня 2021 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) за № 12017220490000813, за обвинуваченням 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі - КК).

Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами 
першої та апеляційної інстанцій обставини
За вироком Київського районного суду м. Харкова від 20 грудня 2017 року ОСОБА_1 засуджено за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці.
Відповідно до ч. 1 ст. 71, ч. 1 ст. 72 КК за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання за вироком Московського районного суду м. Харкова від 03 листопада 2015 року ОСОБА_1 остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців.
Вирішено питання щодо речових доказів.
Згідно з вироком ОСОБА_1 визнано винуватим та засуджено за вчинення кримінального правопорушення за таких обставин.
16 березня 2017 року близько 05:30 ОСОБА_1 , перебуваючи на торговельній площадці «Озеро» торговельного центру «Барабашово», розташованого біля станції метро «Ак. Барабашова» в м. Харкові, за попередньою змовою в групі з не встановленою в ході досудового розслідування особою відірвав печатку, якою був опечатаний ролет, та, трохи піднявши ролет, проник до складу і таємно викрав дві упаковки з джинсами вартістю 2276,40 грн кожна. Однак свій злочинний умисел ОСОБА_1 довести до кінця не зміг з причин, які не залежали від його волі, оскільки був затриманий охоронцями ринку.
Харківський апеляційний суд ухвалою від 26 серпня 2021 року вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_1 залишив без змін.
Вимоги касаційної скарги й узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_15 просить скасувати судові рішення щодо ОСОБА_1 через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та закрити кримінальне провадження. Зазначає, що в матерілах кримінального провадження немає висновків дактилоскопічних та трасологічних експертиз, що підтверджує відсутність ОСОБА_1 в магазині, з якого було вчинено крадіжку. Стверджує, що суд не взяв до уваги пояснення ОСОБА_1 про те, що під час затримання на його одязі та взутті не було слідів пилу і бруду, хоча в ході проникнення до магазину була зламана стіна з гіпсокартону. Вважає, що слідчі дії у виді пред`явлення особи для впізнання проведено з порушенням норм кримінального процесуального закону. Стверджує, що всупереч вимогам ст. 208 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) під час затримання ОСОБА_1 не було складено протоколу. На думку захисника, йому безпідставно не було надано доступу до усіх матеріалів кримінального провадження в порядку ст. 290 КПК, зокрема допитів свідків. Захисник зазначає про порушення права ОСОБА_1 на захист, оскільки всі процесуальні дії з 16 до 31 березня 2017 року було проведено без участі та залучення захисника. Указує, що в матеріалах кримінального провадження відсутня постанова про призначення групи прокурорів, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Не погоджується з висновком судово-товарознавчої експертизи від 20 березня 2017 року № 130, оскільки експертизу було проведено на підставі постанови слідчого, за відсутності речей. Скаржиться на відсутність фотознімку сліду взуття,  виявленого під час огляду місця події від 16 березня 2017 року.    
Позиції учасників судового провадження
Захисник ОСОБА_15 підтримав свою касаційну скаргу.
Прокурор ОСОБА_16 заперечував щодо задоволення касаційної скарги захисника.
Іншим учасникам було належним чином повідомлено про судовий розгляд, але в судове засідання вони не з`явилися.
Мотиви Суду
Згідно зі ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги. 
При цьому відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Зі змісту ст. 370 КПК, якою визначено вимоги щодо законності, обґрунтованості і вмотивованості судового рішення, вбачається, що законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.
Як убачається з матеріалів провадження, висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено, ґрунтуються на детально наведених у вироку доказах, які суд усебічно, повно та об`єктивно дослідив, правильно оцінив.
Зокрема, винуватість ОСОБА_1 підтверджується такими доказами:
- показаннями потерпілого ОСОБА_2 про те, що 16 березня 2017 року з його ролету на ринку «Барабашово» у м. Харкові через отвір у стіні було викрадено упаковки із джинсами;
- показаннями свідка ОСОБА_3 , який працює контролером-охоронцем на ринку «Барабашова», про те, що в березні 2017 року під ранок він почув по рації від інших охоронців опис двох людей, яких потрібно затримати. Потім він побачив, що два охоронці вели чоловіка. Він також підстраховував та супроводжував охоронців і цього чоловіка до магазину, де було вчинено крадіжку. Стінка ролету була зламана. На підлозі лежали джинси;
- показаннями свідка ОСОБА_4 , який пояснив, що працює контролером-охоронцем на ринку «Барабашово». 16 березня 2017 року приблизно о 05:30. він побачив трохи відкритий ролет. Коли почав підходити ближче, на відстані 7-10 метрів побачив, як з ролету ВZ1802 виліз чоловік - це був обвинувачений, якого він чітко бачив, другого чоловіка він бачив лише зі спини. В обвинуваченого були пакети з товаром. Він крикнув «Стояти». Ці чоловіки одразу кинули два пакети з джинсами, а з трьома побігли в бік стоянки. Обвинуваченого він затримав, а другий чоловік втік; 
- показаннями свідка ОСОБА_5 , який пояснив, що працює контролером-охоронцем на ринку «Барабашово». 16 березня 2017 року з 05:30 до 06:00  ОСОБА_4 повідомив, що зламали та пограбували ролет і попросив почекати поряд із ролетом. Він підійшов до ролету, біля якого лежали три упаковки із джинсами, взяв дві упаковки, а старший зміни - одну,  та віднесли їх до зламаного ролету. Коли прийшли, там вже був обвинувачений з охоронцями. Обвинуваченого він упізнає;
- показаннями свідка ОСОБА_6 , який пояснив, що ОСОБА_1 працює на «Барабашово» вантажником. 16 березня 2017 року він його бачив біля фури, а потім на площадці «Озеро», поряд із ним йшов охоронець. У  ОСОБА_1 та в охоронця в руках нічого не було.
Ці показання є послідовними й підтверджуються матеріалами кримінального провадження, що були досліджені судом першої інстанції. Зокрема, даними:  заяви про вчинення злочину, зареєстрованої в журналі обліку заяв від 16 березня 2017 року № 7511; протоколу огляду місця події  від 16 березня 2017 року; товарного чека від 10 березня 2017 року та довідки ПП  ОСОБА_7 від 16 березня 2017 року; висновку судово-товарознавчої експертизи від 20 березня 2017 року № 130; протоколів пред`явлення особи для впізнання від 18 березня 2017 року за участю свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 ; протоколу слідчого експерименту від 18 березня 2017 року за участю свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_4 ; протоколу огляду предметів від 16 березня 2017 року.
Ураховуючи викладене, колегія суддів Верховного Суду вважає, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК, повністю доведено та його дії кваліфіковано правильно.
Довід захисника про залишення судом поза увагою пояснень ОСОБА_1 про те, що під час затримання на його одязі та взутті були відсутні сліди пилу та бруду, є безпідставним. Показанням ОСОБА_1 в частині того, що він не вчиняв злочину, суд першої інстанції надав належну оцінку, зазначивши, що їх спростовано доказами у справі.
Довід захисника про відсутність у матеріалах кримінального провадження  результатів дактилоскопічних та трасологічних експертиз не є слушним. 
Як убачається з реєстру та опису матеріалів досудового розслідування такі експертизи не було призначено та проведено в цьому кримінальному провадженні. Відсутність відбитків пальців засудженого на місці вчинення злочину не є підставою для визнання його невинуватості, яка доведена іншими доказами.
Перевірив апеляційний суд та визнав безпідставним довід захисника про те, що слідчі дії у виді пред`явлення особи для впізнання проведено з порушенням норм кримінального процесуального закону.
Захисник посилається на те, що всі особи, яким обвинувачений був пред`явлений для впізнання, були присутні під час його затримання і проведення попередніх слідчих дій біля магазину та в них було достатньо часу, щоб його запам`ятати. Як правильно зазначив апеляційний суд, указане не спростовує того, що ОСОБА_1 впізнали як особу, яку затримували і яка вилазила  з-під ролету. 
Твердження захисника щодо порушення вимог ст. 208 КПК під час затримання ОСОБА_1 , оскільки не було складено протоколу про затримання, не є переконливими.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, відразу після вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_1 затримали охоронці ринку. Оскільки ОСОБА_1 не був затримуваний працівниками поліції, то відповідно і протокол не складався. 
Довід захисника про те, що йому безпідставно не було надано доступу до усіх матеріалів кримінального провадження в порядку ст. 290 КПК, суд апеляційної інстанції перевірив та обґрунтовано визнав безпідставним. 
Апеляційний суд правильно зазначив, що з матеріалами кримінального провадження в порядку ст. 290 КПК був ознайомлений обвинувачений та його захисник - адвокат ОСОБА_17 Адвокат ОСОБА_15 уклав договір з обвинуваченим про надання правової допомоги вже після постановлення вироку. При цьому в суді апеляційної інстанції адвокат ОСОБА_15 ознайомився з матеріалами справи (т. 1, а.к.п. 169).
На довід захисника про те, що він не ознайомився з протоколами допитів свідків, які зазначені в описі матеріалів досудового розслідування та відсутні в матеріалах кримінального провадження, суд апеляційної інстанції правильно вказав, що сторона обвинувачення надає до суду матеріали в тому обсязі, який вважає достатнім для доведення винуватості, а тому відсутність у матеріалах справи протоколів допитів свідків не є порушенням кримінального процесуального закону.
Твердження захисника про порушення права ОСОБА_1 на захист, оскільки всі процесуальні дії з 16 до 31 березня 2017 року було проведено без участі та залучення захисника, є безпідставними.
У матеріалах кримінального провадження відсутні дані про те, що в зазначений вище період захисник залучався підозрюваним чи іншими особами до участі у кримінальному провадженні, а також відомості про залучення захисника слідчим для здійснення захисту за призначенням чи в порядку ст. 52 КПК, коли участь захисника є обов`язковою.
Довід захисника про те, що в матеріалах кримінального провадження відсутня постанова про призначення групи прокурорів, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, є неспроможним. 
У матеріалах кримінального провадження є витяг з ЄРДР, із якого вбачається, що прокурорами у цьому провадженні є ОСОБА_9 та ОСОБА_18 За постановою заступника керівника Харківської місцевої прокуратури № 2 Харківської області Анушкевича В. від 10 липня 2017 року групу прокурорів було змінено (т. 1, а. к.п. 86).
Крім того, захисник не зазначив, які саме конвенційні чи конституційні права і свободи ОСОБА_1 було порушено та в чому це виражалося, а отже, не навів підстав, зазначених у ст. 87 КПК, для визнання доказів недопустимими через його неознайомлення із зазначеною постановою.
Колегія суддів Верховного Суду вважає безпідставним довід захисника про порушення вимог ст. 240 КПК під час проведення слідчого експерименту від 18 березня 2017 року на тій підставі, що слідчу дію проведено вдень, а події відбувалися вночі.
Відповідно до ч. 1 ст. 240 КПК з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий, прокурор має право провести слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань.
Як убачає колегія суддів Верховного Суду з матеріалів кримінального провадження, слідчий експеримент за участю свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_4 проведено з урахуванням вимог ст. 240 КПК та у присутності понятих. Про проведення слідчого експерименту складено протокол, у якому докладно викладено умови і його результати, протокол підписано свідками і понятими, заяв та зауважень від учасників не надходило (т. 1, а.к.п. 59-64). Слідчий експеримент зі свідками проводився з метою уточнення обставин події, і освітлення в цьому випадку значення не мало.
Довід захисника про те, що суд не мав права у вироку посилатися на висновок судово-товарознавчої експертизи від 20 березня 2017 року № 130, оскільки експертизу було проведено за відсутності викрадених речей, є безпідставним.
Кількість та вартість викрадених у ОСОБА_2 речей підтверджується такими доказами: даними протоколів огляду місця події від 16 березня 2017 року (т. 1, а.к.п. 43-45) та огляду предметів від 16 березня 2017 року
(т. 1, а.к.п. 65); даними, що містяться в товарному чеку від 10 березня 2017 року та довідці ПП ОСОБА_2 від 16 березня 2017 року (т. 1, а.к.п. 47, 48).
Довід захисника про відсутність у матеріалах кримінального провадження фотознімку сліду взуття, який був виявлений під час огляду місця події від 16 березня 2017 року, колегія суддів Верховного Суду визнає безпідставним, оскільки суд не посилався на докази з використанням цього сліду.
Призначене ОСОБА_1 покарання відповідає вимогам статей 50, 65 КК 
і у скарзі не оспорюється.
Апеляційний розгляд проведено з дотриманням вимог статей 404, 405 КПК.                  При цьому, відмовляючи в задоволенні апеляції захисника ОСОБА_19, апеляційний суд в ухвалі навів докладні мотиви прийнятого рішення і підстави, з яких апеляційну скаргу визнав необґрунтованою.
Ухвала апеляційного суду є законною, обґрунтованою та відповідає вимогам                статей 370, 419 КПК.
Отже, з огляду на те, що не встановлено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були б безумовною підставою для скасування судових рішень, касаційна скарга захисника ОСОБА_15 не підлягає задоволенню. 
Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК, Верховний Суд
ухвалив:
Вирок Київського районного суду м. Харкова від 20 грудня 2017 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 26 серпня 2021 року щодо ОСОБА_1 залишити без зміни, а касаційну скаргу захисника  ОСОБА_15 - без задоволення.
Постанова Верховного Суду набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.     
Судді:
 
ОСОБА_20                              ОСОБА_21                                ОСОБА_22