ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2022 року
м. Хмельницький

Справа № 671/1822/20
Провадження № 22-ц/4820/1872/22

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії
суддів судової палати з розгляду цивільних справ
Ярмолюка О.І. (суддя-доповідач), Грох Л.М., Янчук Т.О.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу за позовом  ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Галицька фінансова компанія», третя особа – Війтовецька селищна рада Хмельницького району Хмельницької області, про скасування запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Галицька фінансова компанія» на ухвалу Волочиського районного суду Хмельницької області від 17 жовтня 2022 року про зупинення провадження у справі,

встановив:

1.Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Галицька фінансова компанія» (далі – ТОВ «Галицька фінансова компанія»), третя особа – Війтовецька селищна рада Хмельницького району Хмельницької області (далі – Рада), про скасування запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно.
ОСОБА_1 зазначила, що згідно договору кредитної лінії від 20 червня 2008 року №101/ВЛ-Т/2008-980 Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» (далі – ПАТ «КБ «Надра») відкрило ОСОБА_2 кредитну лінію в сумі 380 000 грн і надало їй у тимчасове користування на умовах повернення, строковості та платності два транші. У забезпечення виконання ОСОБА_2 основного зобов`язання позивачка за договором іпотеки від 20 червня 2008 року передала ПАТ «КБ «Надра» в заставу належну їй на праві власності квартиру АДРЕСА_1 (далі – квартира). На підставі договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 20 липня 2020 року №20/07/2020/1 право вимоги за вказаними кредитним та іпотечним договорами перейшло до ТОВ «Галицька фінансова компанія».
Оскільки ОСОБА_2 не повернула кредит, то 5 листопада 2020 року державним реєстратором Ради Мартинюк О.В. у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано право власності ТОВ «Галицька фінансова компанія» на квартиру. Між сторонами не укладався окремий договір про задоволення вимог іпотекодержателя, а сам договір іпотеки від 20 червня 2008 року не містить такого застереження, внаслідок чого у державного реєстратора були відсутні підстави для реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки.
За таких обставин ОСОБА_1 просила суд скасувати запис №39116049 про право власності ТОВ «Галицька фінансова компанія» на квартиру, який внесений державним реєстратором Ради Мартинюк О.В. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 11 листопада 2020 року індексний номер 55068136.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Волочиського районного суду Хмельницької області від 17 жовтня 2022 року зупинено провадження у цивільній справі №671/1822/20 за позовом  ОСОБА_1 до ТОВ «Галицька фінансова компанія», третя особа – Рада, про скасування запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду цивільної справи №759/5454/19.
Суд керувався тим, що підставою для передачі справи №759/5454/19 на розгляд Великої Палати Верховного Суду є різна судова практика в частині визначення належного та ефективного способу захисту порушеного права власника предмета іпотеки у разі реєстрації цього права за іпотекодержателем на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідного застереження в іпотечному договорі). Оскільки ці справи стосуються подібних правовідносин, то провадження у справі №671/1822/20 слід зупинити до перегляду Великою Палатою Верховного Суду рішення у справі №759/5454/19 на підставі пункту 10 частини першої статті 252 Цивільного процесуального кодексу України (далі – ЦПК України).

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ТОВ «Галицька фінансова компанія» просить скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції посилаючись на порушення норм процесуального права.
Апеляційна скарга мотивована тим, що на день винесення судом оскаржуваної ухвали Велика Палата Верховного Суду ще не прийняла справу №759/5454/19 до свого розгляду, внаслідок чого у суду були відсутні підстави для зупинення провадження у справі №671/1822/20 відповідно до пункту 10 частини першої статті 252 ЦПК України. Клопотання ОСОБА_1  про зупинення провадження у справі спрямоване на затягування строку розгляду справи, а задоволення судом цього клопотання призвело до порушення права ТОВ «Галицька фінансова компанія» на своєчасний розгляд справи у розумний строк.  ОСОБА_1 заявила клопотання про зупинення провадження у справі на підставі пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України у зв`язку з об`єктивною неможливістю розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, однак суд при вирішенні даного процесуального питання вийшов за межі правового обґрунтування вимог ОСОБА_1 .

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

ОСОБА_1 і Рада не подали відзив на апеляційну скаргу.

2.Мотивувальна частина

Позиція суду апеляційної інстанції

Частиною 1 статті 375 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Встановлені судами першої та апеляційної інстанції обставини

Ухвалою Волочиського районного суду Хмельницької області від 24 листопада 2020 року відкрито провадження у справі №671/1822/20 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Галицька фінансова компанія», третя особа – Рада, про скасування запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно. Суд визначив здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче судове засідання.
17 березня 2021 року суд закрив підготовче провадження у справі №671/1822/20 та призначив її до судового розгляду.
Ухвалою Верховного Суду від 18 листопада 2020 року відкрито касаційне провадження у справі №759/5454/19 за позовом фізичної особи до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» (далі – АТ «Альфа-Банк»), державного реєстратора Київської філії комунального підприємства «Реєстрація нерухомості» Макарова О.В. про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора та скасування державної реєстрації прав власності за касаційною скаргою АТ «Альфа-Банк» на постанову Київського апеляційного суду від 16 вересня 2020 року.
17 серпня 2022 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду передав справу №759/5454/19 на розгляд Великої Палати Верховного Суду, у зв`язку з необхідністю відступлення від висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі №199/8324/19. Зокрема, про те, що рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено у суді, що є для іпотекодавця гарантією дотримання іпотекодержателем вимог закону щодо підстав та процедури звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудовому порядку. Натомість вимоги про скасування рішень, записів про державну реєстрацію права власності на це майно за незаконним володільцем не є необхідним для відновлення його права. Задоволення позовної вимоги про скасування державної реєстрації права власності суперечить зазначеній імперативній вимозі закону, оскільки виконання судового рішення призведе до прогалини в Державному реєстрі прав у частині належності права власності на спірне майно. Отже, замість скасування неналежного запису про державну реєстрацію до Державного реєстру прав має бути внесений належний запис про державну реєстрацію права власності позивача. Такий запис вноситься на підставі судового рішення про задоволення віндикаційного позову.
На думку колегії суддів Верховного Суду, слід вказати, що рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оспорено іпотекодавцем у суді, що є для іпотекодавця гарантією дотримання іпотекодержателем вимог закону щодо підстав та процедури звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудовому порядку. Тому належним та ефективним способом захисту позивача, який вважає, що його право порушене тим, що право власності на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, зареєстроване за відповідачем (іпотекодержателем) на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідного застереження в іпотечному договорі), є позов про скасування рішення про державну реєстрацію права власності іпотекодержателя на це майно.
Велика Палата Верховного Суду ухвалою від 2 листопада 2022 року прийняла до розгляду справу №759/5454/19.
6 вересня 2022 року ОСОБА_1 через свого представника, адвоката Пасічника С.П., подала суду клопотання про зупинення провадження у справі №671/1822/20 до вирішення Великою Палатою Верховного Суду справи №759/5454/19.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції

Частиною 1 статті 2 ЦПК України встановлено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до пункту 10 частини першої статті 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.
За змістом пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу, – до закінчення перегляду в касаційному порядку.
В силу ч. 1 ст. 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
Згідно з ч. 4 ст. 403 ЦПК України суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів, палати або об`єднаної палати, передає справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо така колегія (палата, об`єднана палата) вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Великої Палати.
Із положень ч.ч. 4, 6 ст. 404 ЦПК України слідує, що про передачу справи на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду суд постановляє ухвалу із викладенням мотивів необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у рішенні, визначеному в частині першій – четвертій статті 403 цього Кодексу, або із обґрунтуванням підстав, визначених у частинах п`ятій або шостій статті 403 цього Кодексу.
Якщо Велика Палата Верховного Суду дійде висновку про відсутність підстав для передачі справи на її розгляд, а також якщо дійде висновку про недоцільність розгляду справи Великою Палатою Верховного Суду, зокрема через відсутність виключної правової проблеми, наявність висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Великої Палати Верховного Суду, або якщо Великою Палатою Верховного Суду вже висловлена правова позиція щодо юрисдикції спору у подібних правовідносинах, справа повертається (передається) відповідній колегії (палаті, об`єднаній палаті) для розгляду, про що постановляється ухвала. Справа, повернута на розгляд колегії (палати, об`єднаної палати), не може бути передана повторно на розгляд Великої Палати.
Як передбачено ч. 2 ст. 416 ЦПК України, у постанові палати, об`єднаної палати, Великої Палати Верховного Суду має міститися висновок про те, як саме повинна застосовуватися норма права, із застосуванням якої не погодилася колегія суддів, палата, об`єднана палата, що передала справу на розгляд палати, об`єднаної палати, Великої Палати.
Зупинення провадження у справі – це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.
Метою зупинення провадження у справі згідно з пунктом 10 частини першої статті 252 ЦПК України є врахування при виборі та застосуванні норм права до спірних правовідносин правових висновків, які будуть викладені у постановах палати, об`єднаної палати, Великої Палати Верховного Суду за наслідками перегляду судового рішення в іншій справі у касаційному порядку.
При цьому можливість зупинення провадження у справі виникає у випадку, коли в іншій справі, яка переглядається у касаційному порядку, вирішуються питання у подібних правовідносинах та від результату їх розгляду залежить можливість розгляду справи та правильність вирішення спору.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 12 жовтня 2021 року у справі № 233/2021/19 (провадження № 14-166цс20) визначила правила, елементи та критерії за якими має встановлюватись подібність правовідносин, зокрема: така подібність означає, зокрема, тотожність суб`єктного складу правовідносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин) (пункт 38.1); під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, за змістом яких тотожними, аналогічними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних відносин (пункт 38.2).
На предмет подібності слід оцінювати саме ті правовідносини, які є спірними у порівнюваних ситуаціях. Встановивши учасників спірних правовідносин, об`єкт спору (які можуть не відповідати складу сторін справи та предмету позову) і зміст цих відносин (права й обов`язки сторін спору), суд має визначити, чи є певні спільні риси між спірними правовідносинами насамперед за їхнім змістом. А якщо правове регулювання цих відносин залежить від складу їх учасників або об`єкта, з приводу якого вони вступають у правовідносини, то у такому разі подібність слід також визначати за суб`єктним і об`єктним критеріями відповідно. Для встановлення подібності спірних правовідносин у порівнюваних ситуаціях суб`єктний склад цих відносин, предмети, підстави позовів і відповідне правове регулювання не обов`язково мають бути тотожними, тобто однаковими (пункт 39).
За обставинами справи №759/5454/19, яку переглядає Велика Палата Верховного Суду, 24 квітня 2008 року між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» (далі – ПАТ «Укрсоцбанк») та особою укладено кредитний договір №44.29-48-520/1, згідно з яким банк надав позичальнику кредит у розмірі 140 755 доларів США.
На забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між ПАТ «Укрсоцбанк» та особою укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчук С.П. 24 квітня 2008 року за реєстровим №4078, згідно з яким вона передала банку в іпотеку квартиру.
З 24 березня 2011 року квартира належить на праві власності особі.
У зв`язку з неналежним виконанням умов кредитного договору станом на 10 квітня 2018 року за особою утворилася заборгованість у розмірі 573 443 долари 84 центи США.
12 листопада 2018 року державним реєстратором проведена державна реєстрація права власності на предмет іпотеки за ПАТ «Укрсоцбанк» на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 43995268 від 12 листопада 2018 року.
На підставі передавального акту від 15 жовтня 2019 року внаслідок реорганізації шляхом приєднання правонаступником всіх прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» стало АТ «Альфа-банк».
Отже, у справах №671/1822/20 і №759/5454/19 порівняння спірних правовідносин за змістовим критерієм демонструє подібність останніх, яка зумовлена, зокрема подібним матеріально-правовим регулюванням прав і обов`язків учасників спірних правовідносин.
У свою чергу, майбутній правовий висновок Великої Палати Верховного Суду щодо належності та ефективності способу захисту порушеного права власника предмета іпотеки у разі реєстрації цього права за іпотекодержателем на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідного застереження в іпотечному договорі) дасть можливість місцевому суду правильно вирішити спір.
За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що провадження у справі №671/1822/20 слід зупинити до перегляду Великою Палатою Верховного Суду рішення у справі №759/5454/19 на підставі пункту 10 частини першої статті 252 ЦПК України.
Суд першої інстанції постановив оскаржувану ухвалу 17 жовтня 2022 року, тобто до вирішення Великою Палатою Верховного Суду питання про прийняття справи №759/5454/19 до розгляду, що не відповідає нормам статей 252 і 406 ЦПК України.
Враховуючи, що 2 листопада 2022 року Велика Палала Верховного Суду прийняла справу №759/5454/19 до свого провадження, а також дотримуючись принципу процесуальної економії (ефективності, розумності та раціональності судового процесу), з метою уникнення процесуальних формальностей і недопущення зайвих процесуальних дій суд апеляційної інстанції не вважає за необхідне скасувати оскаржувану ухвалу з підстав її передчасності.
Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.
Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини від 27 червня 2000 року «Фрідлендер проти Франції», Frydlender v. France, заява №30979/96, п. 43).
Справа №671/1822/20 за позовом ОСОБА_1 знаходиться у провадженні Волочиського районного суду Хмельницької області понад строки, встановлені статтею 210 ЦПК України. Водночас ця обставина не дає підстави для висновку про те, що заявлення представником позивачки ОСОБА_1 , адвокатом Пасічником С.П., клопотання про зупинення провадження у справі спрямоване на затягування розгляду справи.
Посилання ТОВ «Галицька фінансова компанія» на недотримання судом строків розгляду справи по суті не є безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали.
ОСОБА_1 обґрунтувала своє клопотання про зупинення провадження у справі необхідністю врахування правового висновку Великої Палати Верховного Суду за наслідками перегляду судового рішення в іншій справі у касаційному порядку, тобто з підстав, передбачених пунктом 10 частини першої статті 252 ЦПК України. При цьому  ОСОБА_1 помилково послалася на норми пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України, якими врегульовано зупинення провадження у справі у зв`язку з об`єктивною неможливістю розгляду справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства.
Застосувавши принцип «jura novit curia» («суд знає закони»), який полягає в тому, що: 1) суд знає право; 2) суд самостійно здійснює пошук правових норм щодо спору безвідносно до посилання сторін; 3) суд самостійно застосовує право до фактичних обставин спору (da mihi factum, dabo tibi jus), суд першої інстанції правильно кваліфікував правову природу заявленого клопотання та вирішив процесуальне питання із застосування належної правової норми.
Доводи апеляційної скарги про те, що суд при вирішенні питання про зупинення провадження у справі вийшов за межі правового обґрунтування вимог ОСОБА_1 , не відповідають фактичним обставинам справи.

3.Висновки суду апеляційної інстанції

Ухвала суду першої інстанції не суперечить вимогам закону, а тому підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 384, 389 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Галицька фінансова компанія» залишити без задоволення, а ухвалу Волочиського районного суду Хмельницької області від 17 жовтня 2022 року про зупинення провадження у справі – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Судді:        О.І. Ярмолюк

       Л.М. Грох

       Т.О. Янчук

Головуючий у першій інстанції – Бабій О.М.
Доповідач – Ярмолюк О.І.                                                        Категорія 27