Справа № 742/1269/22 	Головуючий у 1 інстанції Коваленко А. В. 	
Провадження № 33/4823/422/22 	  	
Категорія -  	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2022 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд в складі: судді апеляційного суду Акуленко С.О., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника-адвоката – Фесика І.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові (в режимі відеоконференції) справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника-адвоката – Фесика І.А. в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 14 вересня 2022 року,

                                      У С Т А Н О В И В :
Цією постановою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого охоронцем, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто з нього на користь держави 496,20 грн. судового збору.

Судом першої інстанції встановлено, що 11 червня 2022 року, близько 23 год. 40 хв., на автодорозі Прилуки-Сергіївка, гр. ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Богдан д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку  проводився за допомогою приладу «Драгер», результат позитивний, становить 1,43 % проміле. 

Не погодившись із рішенням суду, захисник-адвокат – Фесик І. в інтересах ОСОБА_1 ,  подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що він не погоджувався з результатами приладу «Драгер», неодноразово наполягав на проведенні нових замірів. В подальшому він просив провести огляд в лікарні, однак це не було зафіксовано, оскільки відеозапис не є безперервним, крім того здійснювався на мобільний телефон. Зазначає, що матеріали справи не містять акту огляду на стан сп`яніння. 

Дослідивши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Протоколом про адміністративне правопорушення встановлено факт  керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що є порушенням вимог п 2.9 ПДР, згідно яких водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Огляд водія проводився у встановленому законом порядку.  
Обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення судом першої інстанції встановлені вірно. 
Ці обставини підтверджуються даними алкотестера, за результати якого наявність алкоголю у ОСОБА_1    становить 1,43%о, отже, він перебував у стані алкогольного сп`яніння.
Відеозаписами, наданими поліцейськими, встановлено, що після зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , останній на пропозицію працівників поліції пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки з використанням технічного приладу, за результатами чого зафіксовано показник – 1,43%о, з якими останній погодився  і не заперечував факт вживання алкогольних напоїв та керування автомобілем. Крім того, з відеозапису вбачається, що зауважень на дії працівників поліції він не мав, від проходження огляду у медичному закладі на стан сп`яніння відмовився, порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, працівниками поліції був дотриманий. Тому твердження апелянта про протилежне не є слушними.  
Таким чином суд першої інстанції цим доказам дав належну оцінку і вірно кваліфікував дії ОСОБА_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП.
Протокол про адміністративне правопорушення складено з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735. 
Доводи апелянта про те, що відеозапис працівників поліції є неналежним доказом через неповноту відображання події, є необґрунтованими, так як на ньому зафіксований факт проведення огляду ОСОБА_1 за допомогою приладу «Драгер» і при його огляді не виникає сумніву у його достовірності, тому відеозапис є належним та допустимим доказом.
Інші твердження апелянта, зокрема щодо відсутності акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, висновків суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, не спростовують, та не є підставою для скасування судового рішення. 
Слід зазначити, що пункт 1.3 ПДР зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
Відповідно до вимог пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за №1306 від 10.10.2001 року, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, окрім іншого, за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. 
В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, та вони повністю відповідають фактичним обставинам справи. 
Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено судом у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого  правопорушення, особи порушника, ступені його вини. 
За таких обставин, постанова суду відповідає вимогам закону, і законних підстав для її скасування чи зміни не вбачається.  
Керуючись ст. ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,    

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника-адвоката – Фесика І.А. - залишити без задоволення, а постанову Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 14 вересня 2022 року, відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, – без змін.
Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.      

Суддя	С. О. Акуленко