ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/24252/20                                        Суддя (судді) першої інстанції: Пащенко К.С.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 вересня 2022 року                                                                      м. Київ
          Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого-судді          Парінова А.Б., 
суддів:                              Беспалова О.О.,
          Грибан І.О., 
          розглянувши у порядку письмового провадження засіданні апеляційну скаргу Приватного закладу вищої освіти «Київський міжнародний університет» на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 грудня 2021 року по справі за адміністративним позовом Приватного закладу вищої освіти «Київський міжнародний університет» до Бучанської районної ради Київської області, третя особа, яка не заявляє позовні вимоги на предмет спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕЙВ ЕДВАНС», Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія Ліан» про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ: 
До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява Приватного закладу вищої освіти «Київський міжнародний університет» (надалі - позивач) до Бучанської районної ради Київської області (надалі - відповідач), третя особа, яка не заявляє позовні вимоги на предмет спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕЙВ ЕДВАНС», Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія Ліан», у якому позивач просить суд (з урахуванням заяви про зміну предмету позову)
-          визнати протиправним та скасувати рішення Києво-Святошинської районної ради Київської області VII скликання від 03.09.2020 №   737-48-VII «Про доцільність здійснення державно-приватного партнерства та проведення конкурсу щодо Проекту державно- приватного партнерства з будівництва багатоповерхового житлового комплексу із приміщеннями комерційного призначення по вул. Львівська, 72 у м. Києві»;
-          визнати протиправним та скасувати рішення Києво-Святошинської районної ради Київської області VII скликання від 05.11.2020 №   762-49-VII «Про внесення змін до рішення Києво-Святошинської районної ради від 03.09.2020 року №   737-48-VII».
В обґрунтування підстав звернення до суду зазначено, що Приватний заклад вищої освіти «Київський міжнародний університет» змушений звернутись до адміністративного суду з даною позовною заявою, оскільки оскаржувані рішення відповідача порушують його права та законні інтереси.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 грудня 2021 року провадження у справі № 640/24252/20 за позовом № 286 від 06.10.2020, з урахуванням поданих уточнень згідно заяви № 341 від 27.11.2020 «Про зміну предмета позову», Приватного закладу вищої освіти «Київський міжнародний університет» - закрити.
Не погоджуючись з прийнятою ухвалою суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій останній просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції та направити справу на продовження розгляду. В обґрунтування апеляційної скарги позивача зазначає, що спірні правовідносини виникли щодо неправомірності рішення про доцільність здійснення державно-приватного партнерства та проведення конкурсу щодо Проекту державно- приватного партнерства з будівництва багатоповерхового житлового комплексу із приміщеннями комерційного призначення по вул. Львівська, 72 у м. Києві.
Представник ТОВ «Компанія Ліан» подав письмові пояснення, в яких зазначив, що ухвала суду першої інстанції прийнята з урахування позиції викладеної в постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 лютого 2021 року по справі № 826/24892/15, а скарга позивача є необґрунтованою.
Сторони у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи були належним чином повідомлені, про причини неявки суду не повідомили.
За таких обставин колегія суддів, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що рішенням Києво-Святошинської районної ради Київської області VII скликання від 03.09.2020 №737-48-VII «Про доцільність здійснення державно-приватного партнерства та проведення конкурсу щодо Проекту державно-приватного партнерства з будівництва багатоповерхового житлового комплексу із приміщеннями комерційного призначення по вул. Львівська, 72 у м. Києві» (крім іншого): затверджено висновок за результатами аналізу ефективності здійснення державно- приватного партнерства щодо об`єкту спільної власності територіальних громад сіл, селища, міст Києво-Святошинського району Київської області - майнового комплексу типографії по вул. Львівська,72 у м. Києві (колишня Києво-Святошинська міська друкарня) про доцільність прийняття рішення про здійснення державно-приватного партнерства (додаток 1); передбачено оприлюднити висновок за результатами аналізу ефективності здійснення державно-приватного партнерства щодо об`єкту спільної власності територіальних громад сіл, селища, міст Києво-Святошинського району Київської області - майнового комплексу типографії по вул. Львівська,72 у м. Києві (колишня Києво-Святошинська міська друкарня) на веб-сайті Києво-Святошинської районної ради протягом п`ятнадцяти календарних днів з дня ухвалення цього рішення; утворена комісія з питань організації та проведення конкурсу з визначення приватного партнера для здійснення державно-приватного партнерства для реалізації Проекту державно- приватного партнерства «Будівництво багатоповерхового житлового комплексу із приміщеннями комерційного призначення по вул. Львівська, 72 у м. Києві» та затвердити її персональний склад у кількості семи осіб (додаток 2); затверджено положення про комісію з питань організації та проведення конкурсу з визначення приватного партнера для здійснення державно-приватного партнерства для реалізації Проекту державно-приватного партнерства «Будівництво багатоповерхового житлового комплексу із приміщеннями комерційного призначення по вул. Львівська, 72 у м. Києві» (додаток 3); уповноважено комісію з питань організації та проведення конкурсу забезпечити організацію та проведення конкурсу з визначення приватного партнера для здійснення державно-приватного партнерства для реалізації Проекту державно-приватного партнерства «Будівництво багатоповерхового житлового комплексу із приміщеннями комерційного призначення по вул. Львівська, 72 у м. Києві», вчинити всі дії, необхідні для проведення та завершення конкурсу, в порядку, визначеному законодавством; визначено об`єктом державно-приватного партнерства майновий комплекс типографії по вул. Львівська,72 у м. Києві (колишня Києво-Святошинська міська друкарня), що перебуває на балансі Києво-Святошинське виробниче управління житлово-комунального господарства зобов`язання, на базі якого здійснюватиметься будівництво багатоповерхового житлового комплексу із приміщеннями комерційного призначення; установлено, що державно-приватне партнерство реалізовується без залучення державної підтримки, зобов`язання з фінансування, організацію проектування та будівництва багатоповерхового житлового комплексу із приміщеннями комерційного призначення по вул. Львівська, 72 у м. Києві, а також оформлення прав державного партнера на земельну ділянку, а саме, виготовлення документації щодо відведення вказаної земельної ділянки для цілей житлової забудови, присвоєння їй кадастрового номеру, внесення відомостей про земельну ділянку та прав на неї до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно покладається на приватного партнера на умовах визначених договором, укладеним в рамках державно-приватного партнерства; визначено державним партнером Києво-Святошинську районну раду Київської області на стороні якої виступає Києво-Святошинське виробниче управління житлово-комунального господарства, як балансоутримувач майнового комплексу типографії по вул. Львівська,72 у м. Києві (колишня Києво-Святошинська міська друкарня); установлено, що строк здійснення державно-приватного партнерства складає 10 років; передбачено державно-приватне партнерство реалізувати у формі змішаного договору; визначено граничний строк подання заявок на участь у конкурсі - 60 календарних днів з дати публікації оголошення про проведення конкурсу, а граничний строк проведення конкурсу до 45 календарних днів з дати закінчення строку подання заявок на участь у конкурсі; передбачено основними кваліфікаційні вимоги до учасників конкурсу документально підтверджені: фінансова спроможність приватного партнера реалізувати Проект, наявність у претендента обладнання та матеріально-технічної бази для виконання проектних та будівельних робіт; встановлено, що основні критерії визначення переможця конкурсу: загальний відсоток (%) площ, які учасник конкурсу пропонує передати замовнику - державному партнеру та строк реалізації Проекту; затверджено умови проведення конкурсу, конкурсну документацію, кваліфікаційні вимоги до учасників конкурсу та критерії проведення оцінки конкурсної пропозиції для визначення переможця конкурсу, а також істотні умови договору спільної діяльності (додатки 4-8); оголошено конкурс з визначення приватного партнера для здійснення державно- приватного партнерства для реалізації Проекту державно-приватного партнерства «Будівництво багатоповерхового житлового комплексу із приміщеннями комерційного призначення по вул.   Львівська, 72 у м. Києві»; затверджено текст оголошення про проведення конкурсу з визначення приватного партнера для здійснення державно-приватного партнерства для реалізації Проекту державно- приватного партнерства «Будівництво багатоповерхового житлового комплексу із приміщеннями комерційного призначення по вул. Львівська, 72 у м.Києві» (додаток 9); передбачено оприлюднити текст оголошення про проведення конкурсу з визначення приватного партнера для здійснення державно-приватного партнерства для реалізації Проекту державно-приватного партнерства «Будівництво багатоповерхового житлового комплексу із приміщеннями комерційного призначення по вул.   Львівська, 72 в м.Києві» на веб-сайті Києво- Святошинської районної ради та друкованому засобі масової інформації протягом п`ятнадцяти календарних днів з дня ухвалення цього рішення; передбачено протягом п`ятнадцяти календарних днів з дня ухвалення цього рішення повідомити про схвалення цього рішення особу, яка подала пропозицію про здійснення державно-приватного партнерства - ТОВ «КВСМ ГРУП»; зобов`язано комісію з питань організації та проведення конкурсу, за результатами проведення конкурсу, скласти протокол про результати конкурсу (про визначення переможця конкурсу, про відхилення всіх конкурсних пропозицій без визначення переможця чи про оголошення конкурсу таким, що не відбувся) і подати його на затвердження Києво-Святошинській районній раді протягом п`яти робочих днів з моменту проведення засідання комісії, на якому складено відповідний протокол.
Рішенням Києво-Святошинської районної ради Київської області VII скликання від 05.11.2020 №762-49-VII «Про внесення змін до рішення Києво-Святошинської районної ради від 03.09.2020 року №737-48-VII»: уповноважено голову Києво-Святошинської районної ради затвердити результати конкурсу з визначення приватного партнера для здійснення державно-приватного партнерства для реалізації Проекту державно-приватного партнерства з будівництва багатоповерхового житлового комплексу із приміщеннями комерційного призначення по вул. Львівській, 72 в м. Києві; пункт 19 резолютивної частини рішення Києво-Святошинської районної ради Київської області VII скликання від 03.09.2020 №737-48-VII «Про доцільність здійснення державно-приватного партнерства та проведення конкурсу щодо Проекту державно-приватного партнерства з будівництва багатоповерхового житлового комплексу із приміщеннями комерційного призначення по вул. Львівська, 72 у м. Києві» викладено в наступній (тобто новій) редакції: « 19. Зобов`язати комісію з питань організації та проведення конкурсу, за результатами проведення конкурсу, скласти протокол про результати конкурсу (про визначення переможця конкурсу, про відхилення всіх конкурсних пропозицій без визначення переможця чи про оголошення конкурсу таким, що не відбувся) і подати його на затвердження голові Києво-Святошинської районної ради протягом п`яти робочих днів з моменту проведення засідання комісії, на якому складено відповідний протокол».
Так, позивач зазначає, що майновий комплекс типографії по вул. Львівська,72 у м. Києві (колишня Києво-Святошинська міська друкарня) знаходиться прямо навпроти центрального корпусу ПЗВО «Київський міжнародний університет» за адресою: м. Київ, вул. Львівська, 72.
Вказаний майновий комплекс не використовується більше 15 років, перебуває в аварійному стані, протягом останніх чотирьох років в ньому відбулось 9 тільки зареєстрованих пожеж, відсутні вікна, вигорів дах, стіни частково зруйновані, підвал засипаний землею.
Протягом 2017, 2018, 2019 та 2020 років позивач неодноразово звертався до Києво-Святошинської районної ради Київської області та Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області з проханнями надати майновий комплекс типографії (колишня Києво-Святошинська міська друкарня) за адресою: м. Київ, вул. Львівська, 72 в оренду позивачу або здійснити його приватизацію.
Зокрема, позивачем направлялись наступні листи щодо зазначеного питання: №248 від 19.06.2017, №157/1 від 13.05.2018 №157/2 від 13.05.2018, №157/3 від 13.05.2018, №157/4 від 13.05.2018, №356 від 24.10.2019, №284 від 29.09.2020, №285 від 29.09.2020.
Відповідно до рішення відповідача від 30.04.3020 №697-45-VII, вказана будівля (майновий комплекс типографії по вул. Львівській, 72 в м. Києві (колишня Києво- Святошинська міська друкарня)) була включена до переліку об`єктів, що підлягають приватизації. Позивач зареєструвався як учасник аукціону з приватизації та сплатив всі необхідні внески.
В подальшому рішенням відповідача від 04.08.2020 року №722-47-VII приватизацію майнового комплексу типографії (колишня Києво-Святошинська міська друкарня) за адресою: м. Київ, вул. Львівська, 72, було скасовано. У якості підстави для скасування приватизації зазначеного майнового комплексу у рішенні Києво-Святошинської районної ради Київської області від 04.08.2020р. № 722-47-VII, зазначено, що відсутній кадастровий номер земельної ділянки.
Позивач має намір придбати у процесі приватизації майновий комплекс типографії (колишня Києво-Святошинська міська друкарня) за адресою: м. Київ, вул. Львівська, 72, здійснити його реконструкцію або перебудову для подальшого розміщення навчального корпусу університету. Позивач готовий відкрито перемогти у аукціоні з приватизації та сплатити найвищу ціну.
Крім іншого, позивач планує обладнати сквер для відпочинку громадян біля нового навчального корпусу, щоб мешканці району та міста мали затишне місце для відпочинку на природі з дітьми та сім`ями.
За такого розвитку подій, сума отриманих від приватизації коштів буде найбільшою з усіх можливих, район (громада) отримає додаткові можливості для розбудови власних об`єктів соціального призначення, задоволення соціальних потреб територіальних громад та виконання визначених чинним законодавством функцій відповідача.
Будь-які інші (крім приватизації) способи відчуження майнового комплексу типографії (колишня Києво-Святошинська міська друкарня) за адресою: м. Київ, вул. Львівська, 72, завідомо принесуть менше коштів району та не здатні забезпечити покращення у соціальній сфері.
Однак, 03.09.2020 відповідачем прийнято оскаржуване рішення №   737-48-VII. Додаток 4 до цього оскаржуваного рішення містить Умови проведення Конкурсу з визначення приватного партнера для здійснення державно-приватного партнерства для реалізації Проекту «Будівництво багатоповерхового житлового комплексу із приміщеннями комерційного призначення по вул. Львівська, 72 у м. Києві», що, за висновком позивача, містять низку дискримінаційних положень, які позбавляють позивача можливості брати участь у конкурсі, наприклад учасник конкурсу зобов`язаний здійснювати протягом останніх трьох років діяльність ведення безперебійної роботи у сфері будівництва. Інший приклад - учасник конкурсу повинен мати в наявності необхідне для реалізації проекту обладнання та матеріально-технічну базу, досвід у сфері будівництва реалізації проекту.
Позивач зазначає, що викладений у Додатку 1 до оскаржуваного рішення від 03.09.2020 №   737-48-VII опис проекту будівництва житлового комплексу не відповідає вимогам розділу 10 ДБН Б.2.2.-12:2018 щодо наявної та можливої транспортної інфраструктури, оскільки вулиця Львівська в м. Києві має ширину сім метрів, є тупиковою та можливості її розширення відсутні. Тобто прямо навпроти центрального корпусу університету, на відстані приблизно 20 метрів (фотографії взаємного розташування позивача та майнового комплексу додаються) оскаржуваним рішенням відповідача передбачається здійснювати будівництво двох корпусів житлового будинку на 24 поверхи кожен.
Єдиний можливий під`їзд до майнового комплексу по вул. Львівській, 72 є з боку самої вулиці Львівської. Здійснення житлового будівництва такого масштабу, як передбачає оскаржуване рішення відповідача, здатне паралізувати роботу самого позивача (оскільки пропускна здатність вулиці Львівської обмежена та буде суттєво утруднено, якщо взагалі не перекрито під`їзд до будівлі центрального корпусу університету) та створити небезпеку для дітей та молоді, велика кількість яких постійно перебуває на вулиці Львівській (у згаданому центральному корпусі університету також розміщено ПЗЗСО «Ліцей Київського міжнародного університету», а у сусідньому будинку знаходиться середня загальноосвітня школа № 140 міста Києва).
Таким чином, позивач вважає, що прийняття оскаржуваних рішень відповідача відбулось всупереч вимогам ст. 19 Конституції України, тобто не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції дійшов висновку, що заявлений позов за своїм змістом торкається захисту інтересу позивача з приводу користування приміщенням, що є об`єктом державно-приватного партнерства, при цьому для захисту своїх інтересів він оскаржує рішення відповідача, яке прийнято в площині реалізації його повноважень як власника такого майна та державного партнера. Також такий спосіб захисту права позивача однозначно зачіпає права особи, з якою укладено інвестиційний договір в рамках державно-приватного партнерства, та стосуватиметься майнових (земельних) прав та інтересів ТОВ «Компанія Ліан», що підтверджує наявність приватноправового спору, а отже дана категорія спору підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.
Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з такою позицією суду першої інстанції, зважаючи на наступне.
Відповідно до ч. 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Як вбачається зі змісту КАС України, публічно-правовий спір - це спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.
Отже, до справ адміністративної юрисдикції віднесені публічно-правові спори, ознакою яких є не лише спеціальний суб`єктний склад, але і підстава виникнення (з приводу виконання чи невиконання суб`єктом владних повноважень публічно-владних управлінських функцій, причому такі функції суб`єкт повинен виконувати саме у тих правовідносинах, в яких виник спір).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 лютого 2021 року по справі №826/24892/15 дається тлумачення терміну публічно-владні управлінські функції. У   розумінні пункту 2 частини 1 статті 4 КАС України термін публічно означає, що такі функції суб`єкта спрямовані на задоволення публічного інтересу, тоді як зміст поняття владні полягає в наявності у суб`єкта повноважень застосовувати надану йому владу, за допомогою якої впливати на розвиток правовідносин. Управлінські функції - це основні напрямки діяльності органу влади, його посадової чи службової особи або іншого уповноваженого суб`єкта, спрямовані на управління діяльністю підлеглого суб`єкта.
Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори та визначена частиною 1 статті 19 КАС України. У той же час, юрисдикція адміністративних судів не поширюється на справи: 1) що віднесені до юрисдикції Конституційного Суду України; 2) що мають вирішуватися в порядку кримінального судочинства; 3) про накладення адміністративних стягнень, крім випадків, визначених цим Кодексом; 4) щодо відносин, які відповідно до закону, статуту (положення) громадського об`єднання, саморегулівної організації віднесені до його (її) внутрішньої діяльності або виключної компетенції, крім справ у спорах, визначених пунктами 9, 10 частини першої цієї статті.
Натомість приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели дії органів державної влади, місцевого самоврядування, їхніх посадових чи службових осіб.
Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їхньої посадової або службової особи, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язані з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.
У той же час, при вирішенні питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних, цивільних і господарських справ недостатньо застосування виключно формального критерію - визначення суб`єктного складу спірних правовідносин. Визначальною ознакою для правильного вирішення спору є характер правовідносин, з яких виник спір. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.
Публічно-правовим вважається, зокрема, спір, у якому сторони правовідносин виступають одна щодо іншої не як рівноправні і в якому одна зі сторін виконує публічно-владні управлінські функції та може вказувати або забороняти іншому учаснику правовідносин певну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.
Натомість, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення, як правило, майнового приватного права чи інтересу.
Наведене нормативне регулювання визначає, за якими критеріями певні спірні правовідносини належить відносити до тих, на які поширюється або не поширюється юрисдикція адміністративних судів. Вияв і вибір ознак належності спору до відповідної юрисдикції суду в кожному конкретному випадку має провадитися із суб`єктного складу спірних правовідносин, суті та юридичної природи фактичних передумов конфлікту і, що головне, змісту правовідносин між їх суб`єктами.
Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їхньої посадової або службової особи, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язані з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.
Судом першої інстанції встановлено, що на виконання рішення Києво-Святошинської районної ради Київської області VII скликання від 03.09.2020 № 737-48-VII «Про доцільність здійснення державно-приватного партнерства та проведення конкурсу щодо Проекту державного-приватного партнерства з будівництва багатоповерхового житлового комплексу із приміщеннями комерційного призначення по вул. Львівська, 72 у м. Києві» комісією з питань організації та проведення конкурсу з визначення приватного партнера для здійснення державно-приватного партнерства для реалізації Проекту державного-приватного партнерства «Будівництво багатоповерхового житлового комплексу із приміщеннями комерційного призначення по вул. Львівська, 72 у м. Києва» проведено конкурс з визначення державного партнера.
За результатом проведеного конкурсу Головою Києво-Святошинської районної ради 18,11.2020 прийнято розпорядження «Про затвердження результатів конкурсу з визначення приватного партнера для здійснення державного-приватного партнерства з будівництва багатоповерхового житлового комплексу із приміщеннями комерційного призначення по вул. Львівська, 72 в м. Києві» відповідно до якого затверджено рішення Комісії (протокол № 3/11 від 16.11.2020) про результати проведеного конкурсу, визнано конкурс таким, що відбувався та визнано переможцем конкурсу ТОВ «Компанія Ліан».
Як наслідок між Києво-Святошинською районною радою, Києво-Святошинським виробничим управлінням житлово-комунального господарства та ТОВ «Компанія Ліан» укладено Інвестиційний договір на будівництво та передачу частини функції замовника № 1 від 18.11.2020.
Згідно вказаного Договору передбачено отримання майнових прав ТОВ «Компанія Ліан» за результатом виконання умов Інвестиційного договору та Києво-Святошинською районною радою або її правонаступниками. Таким чином, за результатом розгляду позову Приватного закладу вищої освіти «Київський міжнародний університет» рішення матиме значення, щодо майнових прав сторони договору ТОВ «Компанія Ліан».
Дані дії були вчинені відповідачем Києво-Святошинською районною радою Київської області як суб`єктом права комунальної власності, який реалізує повноваження територіальної громади щодо розпорядження відповідним майном.
Звернення позивача до суду із даним позовом обумовлене захистом інтересу позивача щодо майнових прав на об`єкт нерухомого майна. При цьому, такий спір стосується майнових прав та інтересів як відповідача, так і третіх осіб, які вже набули прав щодо об`єкта державно-приватного партнерства.
Так, відповідно до ст. 1 Закону України № 280/97-ВР від 21.05.1997 «Про місцеве самоврядування», право комунальної власності - право територіальної громади володіти, доцільно, економно, ефективно користуватися і розпоряджатися на свій розсуд і в своїх інтересах майном, що належить їй, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування.
До виключної компетенції сільських, селищних, міських рад належить за приписом ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування» прийняття рішень щодо відчуження відповідно до закону комунального майна; затвердження місцевих програм приватизації, а також переліку об`єктів комунальної власності, які не підлягають приватизації; визначення доцільності, порядку та умов приватизації об`єктів права комунальної власності; вирішення питань про придбання в установленому законом порядку приватизованого майна, про включення до об`єктів комунальної власності майна, відчуженого у процесі приватизації, договір купівлі-продажу якого в установленому порядку розірвано або визнано недійсним, прийняття рішення про здійснення державно-приватного партнерства щодо об`єктів комунальної власності, у тому числі на умовах концесії, про створення, ліквідацію, реорганізацію та перепрофілювання підприємств, установ та організацій комунальної власності відповідної територіальної громади.
До відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать вирішення за дорученням відповідних рад питань про продаж, передачу в оренду, під заставу об`єктів комунальної власності або прийняття рішення про здійснення державно-приватного партнерства щодо об`єктів комунальної власності, у тому числі на умовах концесії, що забезпечують спільні потреби територіальних громад і перебувають в управлінні районних, обласних рад, а також придбання таких об`єктів в установленому законом порядку.
Статтею 60 Закону України «Про місцеве самоврядування» встановлено, що територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження.
Районні та обласні ради від імені територіальних громад сіл, селищ, міст здійснюють управління об`єктами їхньої спільної власності, що задовольняють спільні потреби територіальних громад.
Органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, укладати договори в рамках державно-приватного партнерства, у тому числі концесійні договори, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.
Доцільність, порядок та умови відчуження об`єктів права комунальної власності визначаються відповідною радою. Доходи від відчуження об`єктів права комунальної власності зараховуються до відповідних місцевих бюджетів і спрямовуються на фінансування заходів, передбачених бюджетами розвитку.
В свою чергу, Законом України від 01.07.2010 № 2404-VI «Про державно-приватне партнерство» державно-приватне партнерство - співробітництво між державою Україна, Автономною Республікою Крим, територіальними громадами в особі відповідних державних органів, що згідно із Законом України «Про управління об`єктами державної власності» здійснюють управління об`єктами державної власності, органів місцевого самоврядування, Національною академією наук України, національних галузевих академій наук (державних партнерів) та юридичними особами, крім державних та комунальних підприємств, установ, організацій (приватних партнерів), що здійснюється на основі договору в порядку, встановленому цим Законом та іншими законодавчими актами, та відповідає ознакам державно-приватного партнерства, визначеним цим Законом.
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про державно-приватне партнерство» до основних принципів здійснення державно-приватного партнерства належать: рівність перед законом державних та приватних партнерів; заборона будь-якої дискримінації прав державних чи приватних партнерів; узгодження інтересів державних та приватних партнерів з метою отримання взаємної вигоди; забезпечення вищої ефективності діяльності, ніж у разі здійснення такої діяльності державним партнером без залучення приватного партнера; незмінність протягом усього строку дії договору, укладеного в рамках державно-приватного партнерства, цільового призначення та форми власності об`єктів, що перебувають у державній або комунальній власності чи належать Автономній Республіці Крим, переданих приватному партнеру; визнання державними та приватними партнерами прав і обов`язків, передбачених законодавством України та визначених умовами договору, укладеного у рамках державно-приватного партнерства; справедливий розподіл між державним та приватним партнерами ризиків, пов`язаних з виконанням договорів, укладених у рамках державно-приватного партнерства; визначення приватного партнера на конкурсних засадах, крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до ст.ст. 10, 11 Закону України «Про державно-приватне партнерство» пропозиції про здійснення державно-приватного партнерства готуються центральними, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування чи органами Автономної Республіки Крим, Національною академією наук України, галузевими академіями наук, державними, комунальними підприємствами, установами, організаціями, господарськими товариствами, 100 відсотків акцій (часток) яких належить державі, територіальній громаді чи Автономній Республіці Крим, або особами, які відповідно до цього Закону можуть бути приватними партнерами, і подаються до органу, уповноваженого проводити аналіз ефективності здійснення державно-приватного партнерства.
Аналіз ефективності здійснення державно-приватного партнерства проводиться щодо об`єктів комунальної власності - виконавчим органом місцевого самоврядування, уповноваженим відповідною сільською, селищною, міською, районною чи обласною радою, а якщо такого органу не визначено - виконавчим комітетом сільської, селищної, міської ради чи виконавчим апаратом районної, обласної ради.
За результатами аналізу ефективності здійснення державно-приватного партнерства складається один з таких висновків про: доцільність прийняття рішення про здійснення державно-приватного партнерства; недоцільність прийняття рішення про здійснення державно-приватного партнерства.
Згідно з ст. 13 Закону України «Про державно-приватне партнерство» рішення про здійснення державно-приватного партнерства чи про недоцільність його здійснення, про проведення конкурсу та затвердження результатів конкурсу з визначення приватного партнера приймаються щодо об`єктів комунальної власності - органом місцевого самоврядування згідно з повноваженнями відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування».
Виходячи з наведеного, заявлений позов за своїм змістом торкається захисту інтересу позивача з приводу користування приміщенням, що є об`єктом державно-приватного партнерства, при цьому для захисту своїх інтересів він оскаржує рішення відповідача, яке прийнято в площині реалізації його повноважень як власника такого майна та державного партнера.
Також такий спосіб захисту права позивача однозначно зачіпає права особи, з якою укладено інвестиційний договір в рамках державно-приватного партнерства, та стосуватиметься майнових (земельних) прав та інтересів ТОВ «Компанія Ліан», що підтверджує наявність приватноправового спору.
З аналізу матеріалів справи та норм права колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що поданий на розгляд суду позов Приватного закладу вищої освіти «Київський міжнародний університет» не підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства, а відтак наявні підстави для закриття провадження у справі відповідно до п. 1 ч. 1   ст. 238 КАС України.
Аналогічні висновки щодо застосування норм процесуального права з приводу визначення юрисдикції спору викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.02.2021 у справі № 813/1009/17.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для закриття провадження у справі.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення встановлені статтею 315 КАС.
Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
За змістом частини першої статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.
Керуючись ст.ст. 242, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -       

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Приватного закладу вищої освіти «Київський міжнародний університет» - залишити без задоволення.
Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 грудня 2021 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статями 328, 329 КАС України.
Головуючий суддя                                                            А.Б. Парінов

Судді                                                                                О.О. Беспалов

                                                                                          І.О. Грибан