Справа № 352/976/22 
Провадження № 33/4808/750/22 
Категорія ст.130 ч.1 КУпАП 
Головуючий у 1 інстанції Олійник М.Ю. 
Суддя-доповідач Гриновецький Б.М. 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2022 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Гриновецький Б.М. з участю ОСОБА_1 та його захисника Камінського І.П., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Тисменицького районного суду від 10.11.2022 року щодо нього,

в с т а н о в и в :

Цією постановою                 ОСОБА_1 ,
                                        ІНФОРМАЦІЯ_1 
притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП і накладено штраф 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.
        ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 26 червня 2022 року приблизно о 11 год 34 хв, на а/д Н-10, 122 км., керуючи транспортним засобом CHRYSLER CONCORDE НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст.130 ч.1 КУпАП.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 оспорює законність й обґрунтованість постанови суду, вважає, що вона є незаконною та необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, у зв`язку з неповним встановленням обставин, необхідних для вирішення справи, недоведеності встановлених обставин, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що не керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а за кермом перебувала його знайома ОСОБА_2 . На думку апелянта при процедурі огляду на стан сп`яніння, поліцейські були упереджені та здійснювали психологічний тиск спонукаючи його пройти огляд в медичному закладі, а не на місці зупинки транспортного засобу, при цьому стверджує, що статусу «водія» не набував. Вказує, що свідки, які вказані в протоколі на місці події не були присутні, а були залучені в м.Івано-Франківську біля медичного закладу, відеозапис події є неналежним доказом, оскільки не є безперервним. Стверджує, що копію протоколу йому не було вручено, чим було порушено ст.254 КУпАП і дана копія знаходиться в матеріалах справи. Також посилається на те, що в матеріалах справи немає даних про його ознаки алкогольного сп`яніння, що є перешкодою для правомірного огляду на стан сп`яніння. Вважає, що його вина не доведена належним чином. Просить постанову судді скасувати, провадження у справі щодо нього закрити на підставі ст.247 ч.1 КУпАП.
З`ясувавши обставини справи, проаналізувавши апеляційні доводи та пояснення апелянта та його захисника про підтримання апеляції, апеляційний суд прийшов до переконання про задоволення апеляційної скарги.
Згідно ст.ст. 7, 280, 283 КУпАП постанова судді в справі про адміністративне правопорушення повинна бути законною й обґрунтованою.
Постанова щодо  ОСОБА_1 цим нормам закону не відповідає, тому підлягає скасуванню через істотні процесуальні порушення.
В діях  ОСОБА_1 є ознаки пред`явленого йому правопорушення, але його вину не підтверджено у передбаченому законом порядку.
Судом першої інстанції не враховано вимоги практики ЄСПЛ про те, що особливості процесуального розгляду справ про адміністративні правопорушення мають прирівнюватися до кримінального процесуального законодавства.
Суд не мав процесуального права проводити судовий процес без даних про вручення  ОСОБА_1 копії протоколу про правопорушення, даних про вручення якого в матеріалах справи немає. Апелянт заперечив таке вручення, у справі немає документальних підтверджень про вручення йому такої копії або надсилання її поштою, при цьому копія постанови знаходиться в матеріалах справи (а.с.2). Відмови від отримання копії протоколу ОСОБА_1 не заявлялося, тільки від підпису протоколу. Тому апеляційний суд розцінює це як істотне порушення  ОСОБА_1 права на захист, оскільки йому фактично не пред`явлено адміністративне звинувачення, йому не вручено акт звинувачення, що передбачено ст. 254 КУпАП. Таке порушення є процесуальною перешкодою для притягнення його до відповідальності. Суд не має повноважень на вручення такої копії протоколу, оскільки не є стороною обвинувачення. Це може бути виконано лише працівником поліції.
Апеляційний суд не може спростувати доводи апелянта, які підтверджується відеозаписом події про те, що йому при процедурі проходження огляду на стан сп`яніння, не було роз`яснено і забезпечено право на допомогу адвоката, що є істотним процесуальним порушенням його права на правовий захист і ставить під сумнів висновок суду про доведеність вини правопорушника, що в силу правового принципу «плодів зіпсованого дерева» дає підстави визнати всі здобуті поліцейськими дані у цій справі недопустимими доказами. Вказане порушення не усувається посиланням в протоколі на ст. 268 КУпАП, оскільки ця норма стосується прав особи в судовому засіданні, але не при складанні протоколу.
Сумнівними є доводи суду про доведеність самого факту керування автомобілем  ОСОБА_1 . Він це заперечує. На відеозапису цього факту не зафіксовано. Суд не навів переконливих доводів про те, що ОСОБА_1 керував в той час автомобілем. Згідно ст. 62 Конституції України апеляційний суд трактує цей сумнів на користь правопорушника.
Апеляційний суд погоджується з доводами апелянта про те, що протокол не може бути доказом вини правопорушника. Хоча норми КУпАП визнають протокол за доказ у справах про адміністративні правопорушення, однак апеляційний суд вважає це порушенням принципу верховенства права, загальних засад правосуддя та практики Європейського Суду з прав людини, оскільки протокол це лише форма викладу адміністративного звинувачення, де може бути лише перелік обвинувачення правопорушника, а сам протокол не є доказом його вини.
За таких обставин апеляційний суд немає процесуально-правових підстав для відхилення апеляційних доводів апелянта про недоведеність вини ОСОБА_1 , тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова суду - скасуванню, як невмотивована й необґрунтована.
За таких порушень постанова підлягає скасуванню, а справа підлягала б направленню на новий судовий розгляд. Але згідно ст. 294 КУпАП для повернення справи на новий розгляд в апеляційного суду немає повноважень.
З огляду на викладене, ОСОБА_1 підлягав би виправданню за недоведеністю його вини, однак чинний КУпАП не передбачає такої підстави.
Тому, враховуючи практику ЄСПЛ та загальні принципи судочинства, верховенство права, апеляційний суд констатує істотні порушення при оформленні протоколу та судовому розгляді справи, що є підставою для скасування оскарженої постанови і закриття справи за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.

К е р у ю ч и с ь ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, постанову Тисменицького районного суду від 10.11.2022 року щодо нього скасувати, провадження у справі закрити на підставі ст. 247 п.1 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.
Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя:                                                                Б.М. Гриновецький