Ухвала
 
03 жовтня 2022 року
м. Київ
 
справа № 753/4368/13-ц
провадження № 61-16347св21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Черняк Ю. В. (суддя-доповідач), Воробйової І. А., Лідовця Р. А.,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Універсал Банк» на заочне рішення Дарницького районного суду міста Києва від 04 вересня 2013 року та постанову Київського апеляційного суду від 15 вересня 2021 року,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У березні 2013 року    ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до   ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.
 
Заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 04 вересня 2013 року позов ОСОБА_1 задоволено.
У порядку поділу майна визнано за ОСОБА_1 право власності
на 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 , а за ОСОБА_2 визнано право власності на 1/3 частину цієї квартири.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
Постановою Київського апеляційного суду від 12 серпня 2020 року апеляційну скаргу Акціонерного товариства (далі - АТ) «Універсал Банк» задоволено, заочне рішення Дарницького районного суду міста Києва від 04 серпня 2013 року скасовано та прийнято нову постанову.
У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
Постановою Верховного Суду від 19 травня 2021 року, касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, постанову Київського апеляційного суду від 12 серпня 2020 року скасовано, справу передано на розгляд до суду апеляційної інстанції.
 
Постановою Київського апеляційного суду від 15 вересня 2021 року апеляційну скаргу АТ «Універсал Банк» залишено без задоволення. Заочне рішення Дарницького районного суду міста Києва від 04 серпня 2013 року залишено без змін. 
 
У касаційній скарзі, поданій у жовтні 2021 року до Верховного Суду, АТ «Універсал Банк», посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати заочне рішення Дарницького районного суду міста Києва від 04 вересня 2013 року та постанову Київського апеляційного суду від 15 вересня 2021 року, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
 
Ухвалою Верховного Суду від 18 жовтня 2021 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою АТ «Універсал Банк» на заочне рішення Дарницького районного суду міста Києва від 04 вересня 2013 року та постанову Київського апеляційного суду від 15 вересня 2021 року і витребувано із Дарницького районного суду міста Києва цивільну справу № 753/4368/13-ц.
 
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. 
 
Підставою касаційного оскарження заочного рішення Дарницького районного суду міста Києва від 04 вересня 2013 року та постанови Київського апеляційного суду від 15 вересня 2021 року заявник вказує на застосування судами першої та апеляційної інстанції норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 10 липня 2019 року у справі    № 522/3901/16-ц (провадження № 61-20786св18), від 14 серпня 2019 року у справі № 500/4169/15-ц (провадження № 61-23162св18), від 11 вересня 2019 року у справі № 2-1905/1/2010 (провадження № 61-15857св18), від 09 липня 2020 року у справі № 310/14016/13-ц (провадження                       № 61-43426св18), від 29 липня 2020 року у справі № 2-2377/11 (провадження № 61-22503св19).
 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.
 
Згідно із частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
Відповідно до частини першої статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
 
Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
 
Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України. 
 
Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.
 
Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу розглянути колегією у складі п`яти суддів.
 
Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
 
Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя призначити до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами. Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                                              Ю. В. Черняк

           І. А. Воробйова

           Р. А. Лідовець