П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  600/2525/21-а                                         Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Боднарюк О.В. 
          Суддя-доповідач -  Полотнянко Ю.П.   
14 листопада 2022 року                                                                       м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Полотнянка Ю.П. 
суддів:  Смілянця Е. С.  Драчук Т. О. , 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 20 січня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Чернівецької міської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
в червні 2021 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Департаменту соціальної політики Чернівецької міської ради, в якому просила:
- визнати протиправною бездіяльність Департаменту праці та соціального захисту населення Чернівецької міської ради щодо невиплати ОСОБА_2 , компенсації послуги "муніципальна няня" за жовтень 2020 року, березень-квітень 2021 року;
- зобов`язати Департамент праці та соціального захисту населення Чернівецької міської ради виплатити ОСОБА_2 , недоплачену компенсацію послуги "муніципальна няня" за витрати на оплату послуг няні у жовтні 2020 року у розмірі 3 558,00 грн   та березні-квітні 2021 року у розмірі 7684,00 грн;
- зобов`язати Департамент праці та соціального захисту населення Чернівецької міської ради продовжити відшкодування вартості послуг з догляду за дитиною до трьох років   "муніципальна няня" з 01 травня 2021 року;
- стягнути на користь позивача витрати пов`язані із сплатою судового збору за рахунок бюджетних асигнувань відповідача. 
Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 20.01.2022 позов задоволено частково:
- визнано протиправною бездіяльність Департаменту соціальної політики Чернівецької міської ради щодо невиплати ОСОБА_2 , компенсації послуги "муніципальна няня" за жовтень 2020 року;
- в іншій частині позовних вимог відмовлено.
Не погодившись із судовим рішенням позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове про задоволення позовних вимог в повному обсязі.
Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду першої інстанції є необгрунтованим та винесеним з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки не застосовані всі норми, які належали до застосування, що призвело до неправильного вирішення справи по суті. Зокрема апелянт зазначає, що позивач (матір дитини) окрім декретної відпустки, фактично виконує роботу на умовах іншого трудового договору, тобто має додаткову фактичну зайнятість (сумісництво). В жодній нормі Порядку не зазначено, що батьки не можуть бути додатково зайняті, що враховується тільки "декретна відпустка" за основним місцем роботи, а додаткова зайнятість не повинна враховуватись (Порядок не містить взагалі поняття "основне місце роботи" та не обмежує права отримувачів послуги на отримання компенсації у разі додаткової зайнятості - чітко зазначено формулювання для визначення права: за умови зайнятості кожного з батьків, опікунів дитини відповідно до Закону України "Про зайнятість населення").
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1  ст. 311 КАС України.
Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.
Судом встановлено, що згідно  умов договору про надання послуг №1 від 12.05.2020 укладеного між позивачем та ФОП ОСОБА_3 , остання надає послуги по догляду за дітьми ОСОБА_4 2019 року народження та ОСОБА_5 , 2020 року народження, в обсязі  та на умовах  визначених цим Договором. Термін дії договору до 16  березня 2022 року.
12.06.2020 року позивач звернулась до відповідача із заявою, про призначення  компенсації послуг "Муніципальна няня". З жовтня 2020 року виплата зазначених коштів відповідачем припинена.
На звернення позивача щодо відшкодування вартості послуг з догляду за дитиною до трьох років "муніципальна няня", відповідач листом від 29.04.2021 року №Г-512  відповідачем  повідомлено позивача, про те, що причиною припинення виплати компенсації послуги "муніципальна няня" є перебування позивача  у відпустці по догляду за дитиною до досягненню нею трирічного віку, посилаючись при цьому на вимоги Порядку  відшкодування вартості послуги з догляду за дитиною до трьох років "муніципальна мама", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України  від 30.01.2019 року № 68.
Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернулася до суду з даним позовом за захистом своїх прав та інтересів.
Суд першої інстанції вирішуючи спірні відносини між сторонами частково задовольняючи позов, дійшов висновку про наявність протиправної бездіяльність Департаменту соціальної політики Чернівецької міської ради щодо невиплати ОСОБА_1 , компенсації послуги "муніципальна няня" за жовтень 2020 року.
Колегія суддів, переглядаючи рішення суду, погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Механізм відшкодування вартості послуги з догляду за дитиною до трьох років "муніципальна няня" визначає Порядок відшкодування вартості послуги з догляду за дитиною до трьох років "муніципальна няня", затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30 січня 2019 р. № 68 (далі - Порядок №68).  
За визначенням пункту 2 Порядку №68 послуга з догляду за дитиною до трьох років "муніципальна няня" (далі - послуга "муніципальна няня") - послуга, що надається для підтримки батьків, опікунів дитини для забезпечення догляду за дитиною до трьох років; отримувач послуги "муніципальна няня" - батьки, опікуни дитини.
Відповідно до пункту 3 Порядку №68 відшкодування вартості послуги "муніципальна няня" є щомісячною адресною компенсаційною виплатою одному з батьків, опікуну дитини до трьох років (далі - компенсація послуги "муніципальна няня") за здійснення догляду за дитиною протягом місяця. Призначення та виплата грошової компенсації здійснюється структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад.
Право на отримання компенсації послуги "муніципальна няня" мають громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які є батьками, опікунами дитини до трьох років і на законних підставах проживають на території України та уклали договір про здійснення догляду за дитиною до трьох років з муніципальною нянею (пункт 5 Порядку №68).
Пунктом 12 Порядку №68 передбачено, що виплата компенсації послуги "муніципальна няня" здійснюється щомісяця на підставі поданих отримувачем послуги "муніципальна няня" документів, що підтверджують витрати на оплату муніципальній няні послуги "муніципальна няня".
Згідно з пунктом 17 Порядку №68 у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 30.09.2020 р. N 897, (якою внесено зміни до Порядку № 68) чинній на час припинення позивачці виплати компенсації, виплата раніше призначеної компенсації послуги "муніципальна няня" припиняється, якщо отримувачем послуги "муніципальна няня" було приховано або навмисно подано недостовірні відомості про здійснення догляду за дитиною до трьох років, які вплинули на призначення компенсації послуги "муніципальна няня", з підстав, визначених абзацами сьомим - дев`ятим пункту 11 цього Порядку, внаслідок чого було надміру виплачено кошти, - з місяця, в якому виявлено порушення.
За змістом абзаців сьомого - дев`ятого пункту 11 Порядку №68 підставою для відмови в призначенні або для припинення виплати компенсації послуги "муніципальна няня" є  установлення факту порушення: муніципальною нянею - вимог, передбачених абзацами третім і четвертим пункту 4 цього Порядку; отримувачем послуги "муніципальна няня" - вимог, передбачених абзацами другим і третім пункту 5 цього Порядку.
Відповідно до абзаців третього і четвертого пункту 4 Порядку №68 муніципальна няня, яка є фізичною особою - підприємцем (КВЕД 97.00 та/або КВЕД 88.91), може здійснювати догляд одночасно не більше ніж за трьома дітьми, за винятком догляду за дітьми з багатодітної сім`ї.  Муніципальна няня, яка є юридичною особою (КВЕД 78.20 та/або КВЕД 85.10), може забезпечувати здійснення догляду одночасно не більше ніж за десятьма дітьми з різних сімей за адресою, визначеною муніципальною нянею.
Положеннями абзаців другого і третього пункту 5 Порядку №68 передбачено, що компенсація послуги "муніципальна няня" надається отримувачам послуги "муніципальна няня" за умови зайнятості кожного з батьків, опікунів дитини відповідно до Закону України "Про зайнятість населення", за винятком отримувачів послуги "муніципальна няня", які здійснюють догляд за дитиною з інвалідністю, дитиною, хворою на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, дитиною, яка отримала тяжку травму, потребує трансплантації органа, потребує паліативної допомоги, якій не встановлено інвалідність, а також отримувачів послуги "муніципальна няня", у яких одночасно народилося троє і більше дітей. Компенсація послуги "муніципальна няня" надається у разі, коли один або обидва з батьків, опікунів не зайняті та є особами з інвалідністю I або II групи.
Постановою №897 були внесені зміни до Порядку №68, зокрема, було установлено, що протягом одного місяця з дня набрання чинності цією постановою батьки, опікуни дитини віком до трьох років, які отримують відшкодування вартості послуги з догляду за дитиною до трьох років "муніципальна няня" (далі - компенсація послуги "муніципальна няня"), повинні підтвердити своє право на отримання компенсації послуги "муніципальна няня" шляхом подання структурним підрозділам з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад документів, передбачених пунктами 5-7 змін, що додаються.
Згідно з пунктом 3 Постанови №897 ця постанова набирає чинності з дня її опублікування, крім абзацу третього пункту 3 змін, який набирає чинності з 1 січня 2021 року. Так, Постанова №897 набрала чинності 02.10.2020.
Приписами абзацу 4 пункту 5 Постанови №68 (із змінами, внесеними згідно з Постановою №897) компенсація послуги "муніципальна няня" не призначається батькам, які є батьками - вихователями дитячих будинків сімейного типу, прийомними батьками, якщо вони отримують грошове забезпечення відповідно до законодавства, отримувачам послуги "муніципальна няня", які перебувають у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.
Зі змісту наведеної норми слідує, що компенсація послуги "муніципальна няня" надається за умови зайнятості кожного з батьків відповідно до Закону України "Про зайнятість населення" та за умови якщо батьки не перебувають у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.
Відповідно до наказу №1 від 19.11.2020 позивач працює на посаді бухгалтера на 0,25 ставки від мінімально встановленої заробітної плати у ФОП ОСОБА_6 з 20 листопада 2020 року.
Крім цього, позивач також перебуває у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, що нею не заперечується. Відомостей щодо виходу з цієї відпустки позивачка не надала.
З урахуванням наведеного, перебування позивача у вказаній відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до вимог абзацу 4 пункту 5 Постанови №68 (із змінами, внесеними згідно з Постановою №897), не надає їй права на отримання відповідної компенсації за  такий період.
Посилання апелянта про те, що позивач має право на отримання компенсації послуги "муніципальна няня", оскільки згідно наказу від 19.11.2020 №1 позивач прийнята за сумісництвом на неповний робочий день, не впливають на застосування зазначеного пункту Порядку № 68 в силу однозначності вимоги до одного з батьків - споживача послуги «муніципальна няня», а саме щодо відсутності обставин перебування у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.
Разом з тим, відповідно до ч. 8 ст. 179 Кодексу законів про працю України, за бажанням жінки або осіб, які фактично здійснюють догляд за дитиною, у період перебування їх у відпустці для догляду за дитиною вони можуть працювати на умовах неповного робочого часу або вдома.
Статтею 56 Кодексу законів про працю України визначено, що на прохання вагітної жінки, жінки, яка має дитину віком до 14 років або дитину-інваліда, в тому числі таку, що знаходиться під її опікуванням, або здійснює догляд за хворим членом сім`ї відповідно до медичного висновку, роботодавець зобов`язаний встановлювати їй неповний робочий день або неповний робочий тиждень.
При цьому чинним законодавством не встановлено, де саме жінка чи інша зазначена особа має право працювати на умовах неповного робочого дня: на підприємстві, з яким вона перебуває у трудових відносинах, чи на іншому підприємстві.
Отже, жінка або інша зазначена особа має право працювати і на тому самому, і на іншому підприємстві або вдома.
Якщо жінка приступає до роботи на іншому підприємстві, то відповідний трудовий договір на умовах неповного робочого часу має ознаки трудового договору про роботу за сумісництвом.
Слід зазначити, що робота за сумісництвом працівників державних підприємств, установ, організацій регулюється постановою КМУ від 03.04.1993 №  245 «Про роботу за сумісництвом працівників державних підприємств, установ і організацій» та наказом Мінпраці України від 28.06.1993 №  43 «Про затвердження Положення про умови роботи за сумісництвом працівників державних підприємств, установ і організацій».
Тривалість роботи за сумісництвом не може перевищувати 4 години на день і повного робочого дня у вихідний. Загальна тривалість роботи за сумісництвом протягом місяця не повинна перевищувати половини місячної норми робочого часу.
Отже, позивач перебуваючи у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та працюючи за сумісництвом, мала можливість знаходитись як на підприємстві, так і вдома, що виключає необхідність користування послугою "муніципальна няня".
При цьому, Порядок № 68 не конкретизує вид зайнятості батьків (повна, неповна), обставини перебування у відпустці для догляду за дитиною лише за основним місцем роботи чи додатково й за сумісництвом, а пункт 5 Порядку №68 чітко зазначає умовою отримання компенсації послуги "муніципальна няня" зайнятість кожного з батьків та не перебування їх у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.
Разом з тим, суд зазначає, що  позивач станом на  березень - квітень 2021 року за основним місцем роботи  перебувала у відпустці для догляду за дитиною віком до досягнення нею трирічного віку, доказів протилежного останнім в проміжку часу березень - квітень 2021 не надано, що також свідчить про відсутність у  позивача права на отримання відповідної компенсації за  такий період.
Водночас, відповідач протиправно припинив виплату позивачеві в жовтні 2020 року компенсації послуги "муніципальна няня", оскільки  пункт 5 Порядку №68 в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 30.09.2020 р. N 897 набрав чинності - 02.10.2020 року. Відтак місяцем, що настає за місяцем виникнення обставин, які призвели до втрати права на отримання такої компенсації є листопад 2020 року.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про наявність у відповідача підстав для відмови у призначенні компенсації послуги "муніципальна няня" з листопада 2020 року, а тому позовні вимоги в частині підлягають задоволенню, шляхом визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо невиплати позивачеві послуги "муніципальна няня" в жовтні  2020 року.
При цьому, суд першої інстанції правильно зазначив, що вимога позивача зобов`язати відповідача виплатити недоплачену  компенсацію послуги "муніципальна няня"  за жовтень 2020 року в сумі 3558,00 грн. задоволенню не підлягає, з огляду на те, що відповідач не маючи на те правових підстав продовжив виплату вказаної компенсації з 28.12.2020 по 28.02.2021, внаслідок чого позивачу здійснено надмірний платіж в загальній сумі 8143,10 грн, який на час розгляду справи не компенсований. Зазначені обставини також і не заперечувались учасниками справи, відтак і не підлягають доказуванню.
В даних правовідносинах не наділений повноваженнями здійснювати бухгалтерські функції, які полягають в перерахунку чи стягненні надміру сплачених коштів позивачу. А в разі задоволення позову, про стягнення коштів на користь позивача за жовтень 2020 року в сумі 3558,00 грн - по своїй суті таке може призвести до примусового виконання рішення суду, і як наслідок створення умов для збільшення переплати з компенсації послуг «муніципальна няня».
Отже, з огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позову, та зазначає, що доводи апеляційної скарги не знайшли своє підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції та не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.
У відповідності до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції винесене з дотриманням норм процесуального та матеріального права, судом першої інстанції встановлено всі обставини, що мають значення для справи, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 20 січня 2022 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до   ст. 325 КАС України   та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 5   ст. 328 КАС України. 

Головуючий	 	 	Полотнянко Ю.П.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Смілянець Е. С.    Драчук Т. О.