ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5390/22 Справа № 201/2485/17  Категорія 81 	  	Суддя у 1-й інстанції - Ткаченко Н. В. Суддя у 2-й інстанції - Петешенкова  М. Ю.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2022 року                                                        м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді – Петешенкової М.Ю.,
суддів – Городничої В.С., Лаченкової О.В.,
при секретарі - Гаржі О.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу
за апеляційною скаргоюакціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 
на ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 07 червня 2022 року про відмову у задоволенні скарги акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Національний Банк України, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мурихін Сергій Володимирович про визнання протиправною бездіяльності Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мурихіна Сергія Володимировича, визнання протиправними, скасування усіх дій і рішень у виконавчому провадження № 67860510, вчинених після 22 січня 2022 року, визнання протиправними і скасування постанов та зобов`язання вчинити певні дії, - 

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2022 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з вищевказаною скаргою, посилаючись на те, що на примусовому виконанні у головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мурихіна С.В. перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого на підставі рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська по цивільній справі № 201/2485/17 про стягнення з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 грошових коштів. 
Зазначає, що 21 січня 2022 року банк звернувся до суду із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні та одночасно до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України було направлено заяву про зупинення вчинення виконавчих дій на підставі п. 5 ч. 1 ст. 34 закону України «Про виконавче провадження». 
04 лютого 2022 року АТ КБ «ПриватБанк» було подано доповнення до заяви про зупинення вчинення виконавчих дій. Однак у встановлений законом строк (не пізніше наступного робочого дня) головний державний виконавець не вчинив дій щодо зупинення виконавчого провадження та виніс постанову про закінчення виконавчого провадження. 
Вважає, що в діях головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мурихіна С.В. наявна бездіяльність під час здійснення виконавчого провадження №67860510 з примусового виконання виконавчого листа №201/2485/17, яка полягає у не розгляді заяви про зупинення виконавчого провадження у строки, встановлені ч. 2 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» та у не зупиненні вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №67860510 в порушення п. 5 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження».
Враховуючи зазначене, просив визнати протиправну бездіяльність головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мурихіна С.В., скасувати усі дії та рішення, вчиненні у виконавчому провадженні після 22 січня 2022 року, визнати протиправними та скасувати постанову про виведення виконавчого провадження №67860510 із зведеного виконавчого провадження №56010919, постанову від 08 лютого 2022 року про закінчення виконавчого провадження №67860510 та зобов`язати зупинити вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №67860510 та винести постанову про зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №67860510 на підставі п. 5 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження». 
Ухвалою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 07 червня 2022 року у задоволенні скарги АТ КБ «ПриватБанк» відмовлено. 
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що бездіяльність головного державного виконавця Мурихіна С.В., яка полягає у не розгляді заяви про зупинення виконавчого провадження не встановлена, та навпаки встановлена правомірність дій останнього, тому відсутні підстави для задоволення скарги в частині визнання протиправними та скасування всіх дій та рішень винесених після 22 січня 2022 року, оскільки з 22 січня 2022 року по 08 лютого 2022 року головним державним виконавцем не було вчинено жодних виконавчих дій, тобто права банку в цей період не були порушені, та відповідно постанов від 08 лютого 2022 року з зобов`язанням останнього зупинити виконавче провадження. 
Не погодившись з таким судовим рішенням, АТ КБ «ПриватБанк» звернулося з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просило ухвалу суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким скаргу задовольнити в повному обсязі. 
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції неправильно застосовано положення ст.451 ЦПК України, в частині надання оцінки правомірності звернення АТ КБ «ПриватБанк» із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, її обґрунтованості та змісту правовідносин з відступлення прав вимоги, що склалися між банком і стягувачем, що свідчить про порушення норм процесуального права та є підставою для скасування оскаржуваної ухвали. Вважають, що державний виконавець вчинив дії з примусового виконання виконавчого документа з порушенням імперативних вимог п.5 ч.1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження», чим допустив порушення прав АТ КБ «ПриватБанк», оскільки фактично виконав рішення суду про стягнення грошових коштів з банку за наявності обов`язкових підстав для зупинення вчинення відповідних виконавчих дій. Посилаючись на практику Верховного Суду зазначали, що зупинення виконавчого провадження за наявності обставин, зазначених у заяві АТ КБ «ПриватБанк» є обов`язком, а не правом державного виконавця, отже не розгляд заяви та не винесення постанови про зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні є протиправним.
Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення без змін, з огляду на наступне. 
Судом встановлено, що на примусовому виконанні у Відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перебувало виконавче провадження №67860510 з примусового виконання виконавчого листа №201/2485/17, виданого Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська 30 листопада 2021 року про стягнення з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 4 801 318, 88 грн., 558 152, 73 євро, 21,39 дол. США (т.1 а.с.216-217).
Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мурихіна С.В. від 13 грудня 2021 року відкрито виконавче провадження №67860510 та винесені постанови про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження, про стягнення виконавчого збору, про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження №56010919 (т.1 а.с.а.с.№152-153, 155-156, 158-159, 161-162).
21 січня 2022 року до Міністерства юстиції України надійшла заява АТ КБ «ПриватБанк» про зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №67860510, яка 26 січня 2022 року була передана до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (т.1 а.с.168-170).
У вищевказаній заяві зазначено, що 21 січня 2022 року, АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні, в якій просило суд замінити стягувача у виконавчому провадженні №67860510 (т.1 а.с.171-176). В обґрунтування, представник посилався на те, що підставою такої заміни є договір про придбання акцій №95/2016 від 20 грудня 2016 року, за яким ОСОБА_1 відступила АТ КБ «ПриватБанк» право вимоги за грошовими зобов`язаннями у загальному розмірі 20 353 760 грн.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01 лютого 2022 року, заява АТ КБ «ПриватБанк» про заміну стягувача повернута без розгляду, про що повідомлено Міністерство юстиції України 02 лютого 2022 року (т.1 а.с.204-206).
Постановою від 08 лютого 2022 року виконавче провадження № 67860510 було виведене зі зведеного виконавчого провадження (т.1 а.с.210-211).
Постановою від 08 лютого 2022 року виконавче провадження № 67860510 закінчено у зв`язку з фактичним виконання (т.1 а.с.213-214).
Згідно ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Відповідно до ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.
Відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.
Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі звернення виконавця та/або заінтересованої особи до суду із заявою про заміну вибулої сторони правонаступником у порядку, встановленому частиною п`ятою статті 15 цього Закону.
Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам у їх сукупності, встановивши, що у державного виконавця Мурихіна С.В. були відсутні підстави для зупинення виконавчого провадження та відсутні будь-які рішення, винесені у період з 22 січня 2022 року по 08 лютого 2022 року, суд першої інстанції, з яким погоджується колегія суддів, дійшов правомірного висновку про відмову у задоволенні скарги АТ КБ «ПриватБанк». Таким чином, дії державного виконавця є такими, що відповідають та узгоджуються з вимогами «Інструкції з організації примусового виконання рішень» та вчинені у відповідності, в межах та у спосіб визначеними положеннями Закону України «Про виконавче провадження».
Доводи апеляційної скарги про неправильне застосування судом першої інстанції положень ст.451 ЦПК України, в частині надання оцінки правомірності звернення АТ КБ «ПриватБанк» із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, її обґрунтованості та змісту правовідносин з відступлення прав вимоги, що склалися між банком і стягувачем, не заслуговують на увагу, оскільки така оцінка надана судом першої інстанції виключно в межах перевірки дій державного виконавця на відповідність Закону України «Про виконавче провадження» в рамках даного спору.
Аргументи апеляційної скарги з приводу порушення прав АТ КБ «ПриватБанк» державним виконавцем щодо вчинення дій з примусового виконання виконавчого документа та стягнення грошових коштів з банку за наявності обов`язкових підстав для зупинення вчинення відповідних виконавчих дій, є необґрунтованими з огляду на те, що 28 грудня 2021 року державним виконавцем була виставлена платіжна вимога щодо безспірного списання коштів з рахунку боржника № НОМЕР_1 , за результатами якої на депозитний рахунок відділу 17 січня 2022 року надійшли кошти, тобто фактичне виконання рішення суду відбулося 17 січня 2022 року. Заяву про зупинення вчинення виконавчих дій, у зв`язку зі зверненням до суду із заявою про заміну стягувача у виконавчому провадженні АТ КБ «ПриватБанк» подано 21 січня 2022 року та отримано відділом державної виконавчої служби 26 січня 2022 року та 02 лютого 2022 року надійшла заява представника ОСОБА_1 , разом з копією ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01 лютого 2022 року про повернення заяви про заміну стягувача, у зв`язку з чим у державного виконавця були відсутні підстави для зупинення виконавчого провадження.
Доводи апеляційної скарги про необхідність врахування практики Верховного Суду про застосування положень ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» не заслуговують на увагу, оскільки наведені в апеляційній скарзі рішення Верховного Суду свідчать про наявність достатніх підстав для зупинення виконавчого провадження за наявності ухвали про відкриття провадження у справі за заявою банку про заміну сторони виконавчого провадження. Проте, в даному випадку заява АТ КБ «ПриватБанк» про заміну стягувача у виконавчому провадженні була повернута ухвалою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 01 лютого 2022 року.
Наведені та інші приведені доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не містять підстав для скасування оскаржуваної ухвали, а є власним суб`єктивним тлумаченням норм права та обставин справи, яким суд дав відповідну правову оцінку, тому судом апеляційної інстанції до уваги не приймаються. 
Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.
Тому, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвала суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - залишити без задоволення.
Ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 07 червня 2022 року -залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів. 

Головуючий: М.Ю. Петешенкова

Судді: В.С. Городнича

О.В. Лаченкова