Справа № 462/1717/22                                Головуючий у 1 інстанції: Ліуш А.І. 
Провадження № 33/811/978/22                 Доповідач: Белена А. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі:
судді – Белени А.В.
        захисника особи, яку притягнуто до 
адміністративної відповідальності – адвоката Кука І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.4 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 – адвоката Кука Ігоря Володимировича на постанову судді Залізничного районного суду міста Львова від 07.07.2022,

                                               встановив:        

Постановою судді Залізничного районного суду міста Львова від 07.07.2022, 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого: АДРЕСА_1 
визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ч. 4 ст. 130 Кодексу України КУпАП та оштрафовано на 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень 00 копійок в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 (три) роки.
Стягнуто з ОСОБА_1 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок судового збору.
ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 15 квітня 2022 року о 19.52 хв. у місті Львові на вулиці Щирецькій, 7, вживав алкоголь після дорожньо-транспортної пригоди з його участю або проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.
На постанову судді  захисник ОСОБА_1 – адвоката Кука І.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк апеляційного оскарження постанови Залізничного районного суду м. Львова від 07.07.2022 року; скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 130 КУпАП.
Щодо пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді Залізничного районного суду міста Львова від 07.07.2022 апелянт мотивує тим, що ОСОБА_1 не будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, не був присутній при проголошенні оскаржуваної постанови суду, а копію такої отримав лише 08-го серпня 2022 року.
В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що постанова суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є незаконною, винесена з упередженням та не відповідає дійсним обставинам справи.
Зазначає, що працівники поліції не дотримались вимог Закону при складанні протоколу відносно ОСОБА_1 та безпідставно склали відносно останнього протокол за ч. 4 ст. 130 КУпАП, де самі за участю понятих зафіксували відмову водія від освідування на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки чи в медичному закладі.
Стверджує, що виходячи із наявних у справі документів , зокрема, протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 034420 від 15 квітня 2022 року, в якому викладена суть адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, та долучених до нього документів, встановлено, що ОСОБА_1 інкримінується вживання алкогольних напоїв, після вчинення ним ДТП до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, але жодних доказів про те, що ОСОБА_1 вживав алкогольні напої після вчинення ним ДТП до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, судом не здобуто і працівниками поліції не надано. При цьому, долучаються суперечливі докази, які по суті підтверджують відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на визначення стану сп`яніння. 
Крім цього працівниками поліції, які склали протокол на ОСОБА_1 за ч.4 ст. 130 КУпАП не доведено наявність в діях водія складу адміністративного правопорушення.
Стверджує, що протокол про адміністративне правопорушення позбавлений доказової сили, якщо він не підтверджений іншими доказами, які долучені до нього. Враховуючи, що в даному випадку не долучено жодного доказу про вживання водієм алкоголю після вчинення ним ДТП, а тому підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 130 КУпАП немає.
Вважає, що у справі відсутні належні, допустимі та достатні докази, які б підтверджували наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, зокрема відсутні докази об`єктивної сторони, тобто факту вживання ним після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.
 Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає за можливе поновити строк апеляційного оскарження постанови судді місцевого суду. 
Поважність причин пропуску скаржником строку на подачу апеляційної скарги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому цей строк необхідно поновити.
Заслухавши пояснення захисника Кука І.В. перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та у судовому засіданні переглянувши відеозапис події апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.
Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.
Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.
Як вбачається із матеріалів справи суд першої інстанції обґрунтовано, на підставі досліджених доказів дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 130 КУпАП. 
Такий висновок суду підтверджується дослідженими та перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення від 15 квітня 2022 року серії ДПР18 №034420; відеозаписами події; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; поясненнями інспектора відводу 2 роти 2 батальйону 4 УПП у Львівській області старшого лейтенанта поліції Кубрак Надії Орестівни, яким суддя районного суду дала належну правову оцінку в своїй постанові, з чим погоджується і апеляційний суд.
При цьому, як вбачається із дослідженого в суді апеляційної інстанції, відеозапису події, ОСОБА_1 , повідомив працівників поліції про те, що вжив спиртні напої після скоєння ДТП .
 Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції обґрунтовано визнав їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.
 Що стосується доводів апелянта щодо порушення проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, то такі суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, виходячи з наступного.
Так, відповідно до п.2.5 «Правил дорожнього руху», водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Згідно з вимогами ч.2 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським, а в разі неможливості застосування таких засобів, огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Вказаних вимог Закону, працівниками поліції було дотримано у повному обсязі, оскільки було застосовано технічні засоби відеозапису та матеріали відеозапису були долучені до протоколу про адміністративне правопорушення. 
Відтак, апеляційний суд не вбачає в діях працівників поліції порушення вимог Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МОЗ та МВС України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, у зв`язку з чим твердження в апеляційній скарзі в цій частині є необґрунтованими.
Таким чином, докази здобуті працівниками поліції згідно встановленого законом порядку, і перевірені під час розгляду в суді апеляційної інстанції, в своїй сукупності дають належні підстави вважати, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 130 КУпАП, сумніву у їх достовірності, законності та належності у суду апеляційної інстанції не має.
Відсутність у справі направлення ОСОБА_1 на огляд до закладу охорони здоров`я з метою виявлення стану сп`яніння, про що зазначає в апеляційній скарзі останній, не впливає на законність висновку суду першої інстанції.
З врахуванням зазначеного вище вважаю, що при розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст. ст. 245, 280 КУпАП повно та всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. 
Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП.
Таким чином апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення по даній справі.    
Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.
Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 34000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки, накладене на ОСОБА_1 підставно та відповідно до санкції ч.4 ст. 130 КУпАП є безальтернативним.
З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді у справі немає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

постановив :

Апеляційну скаргу захисника  ОСОБА_1  – адвоката Кука І.В.–– залишити без задоволення.
Постанову судді Залізничного районного суду міста Львова від 07.07.2022,про адміністративне правопорушення щодо  ОСОБА_1  за ч.4 ст. 130 КУпАП – залишити без змін. 
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Альберт БЕЛЕНА