Ухвала    
 
28 листопада 2022 року
м. Київ
справа № 607/16805/20
провадження № 61-11019ск22
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Воробйової І. А. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А., Черняк Ю. В.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від                 18 липня 2022 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від               28 вересня 2022 року у справі за позовом  ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Талан Тер», ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - державний реєстратор Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради Легінь Оксана Михайлівна про витребування майна із чужого незаконного володіння та стягнення моральної шкоди,
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області                     у даній справі від 25 червня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. 
Витребувано від ТОВ «Талан Тер» на користь ОСОБА_1 наступні об`єкти нерухомого майна:
магазин за адресою АДРЕСА_1 , площею 1515,8 кв. м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 1159416061101;
земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер 6110100000:12:012:0023, площею 0,0317 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 545471661101;
земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер 6110100000:12:012:0024, площею 0,0318 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 545444361101;
земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер 6110100000:12:012:0028, площею 0,0300 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 106959461101.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
У червні 2022 року представник ОСОБА_1 - адвокат Бочан І. П., подав до суду заяву про постановлення окремої ухвали та вжиття заходів, передбачених статтею 150 Цивільного процесуального кодексу України                      з метою забезпечення виконання рішення суду у порядку, передбаченому частиною шостою статті 431 ЦПК України.
Заяву мотивовано тим, що після ухвалення рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у даній справі від 25 червня 2021 року, під час дії заходів про забезпечення позову відповідно до ухвали Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 жовтня 2020 року, відповідач - 1 ТОВ «Талан Тер» в особі його керівника відповідачки-2 ОСОБА_2 грубо порушив накладену на нього заборону вчиняти будь-які дії з магазином по АДРЕСА_1 , на який судом (а згодом і державним виконавцем Кузь Т. С.) накладено арешт, та передав його в оренду TOB «Арій Вест» на підставі Договору оренди нерухомого майна № 07/21 від 16 липня 2021 року та Акту приймання-передачі від 16 липня 2021 року строком на 2 роки і 11 місяців за збитковий розмір орендної плати - 8 000 грн, який не покриває розміру податку на нерухомість. TOB «Арій Вест» також здійснило умисні дії щодо невиконання постановленої 07 жовтня 2020 року у даній справі ухвали про забезпечення позову та приступило до користування арештованим магазином по АДРЕСА_1 заг. пл. 1515.8 кв. м, уклавши  з TOB «Талан Тер» договір оренди даного магазину.
Ухвалою  Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 липня 2022 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про постановлення окремої ухвали та вжиття заходів передбачених статтею   150 ЦПК України в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до                ТОВ «Талан Тер», ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - державний реєстратор Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради Легінь О. М. про витребування майна із чужого незаконного володіння та стягнення моральної шкоди відмовлено.
Постановою Тернопільського апеляційного суду від  28 вересня 2022 року             у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про постановлення окремої ухвали відмовлено.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 липня 2022 року залишено без змін.
У листопаді 2022 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 в якій просить скасувати ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 липня 2022 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 28 вересня 2022 року в частині відмови у задоволенні заяви про вжиття  заходів передбачених статтею 150 ЦПК України з метою  забезпечення виконання рішення суду передбачених частиною шостою статті 431 ЦПК України та ухвалити нове рішення про задоволення заяви про вжиття заходів.
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження.
Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Положеннями пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України та пункту 9 частини третьої статті 2 ЦПК України передбачено, що однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення - у випадках, встановлених законом.
Частиною першою статті 389 ЦПК України визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку:
1) рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті;
2) ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6-8, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку;
3) ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.
Відповідно до частини шостої статті 431 ЦПК України за заявою особи, на користь якої ухвалено рішення, суд з метою забезпечення виконання рішення суду може вжити заходів, передбачених статтею 150 цього Кодексу.
Згідно з частиною другою статті 267 ЦПК України забезпечення виконання рішення здійснюється в порядку забезпечення позову. Забезпечення виконання рішення скасовується після повного виконання відповідачем рішення суду.
Згідно з пунктом 4 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо скасування забезпечення позову, відмови в скасуванні чи заміні заходів забезпечення позову або відмови у забезпеченні позову.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 травня 2021 року                    у справі № 914/1570/20 (провадження № 12-90гс20) зроблено правовий висновок про те, що з огляду на відсутність у пункті 2 частини першої статті 389 ЦПК України серед ухвал суду першої інстанції, які підлягають касаційному оскарженню, ухвали цього суду про відмову у забезпеченні позову (пункт 4 частини першої статті 353 ЦПК України), неможливим є як касаційне оскарження такої ухвали, так і касаційне оскарження постанови апеляційного суду, згідно з якою така ухвала залишена без змін. Це обмеження права на оскарження не шкодить суті права особи, зацікавленої у забезпеченні позову, оскільки вона може повторно звернутися із заявою про таке забезпечення до суду першої інстанції за наявності для цього підстав.
Отже, оскарження ухвали суду першої інстанції щодо відмови у забезпеченні позову, після її перегляду в апеляційному порядку, у статті 389 ЦПК України, яка є спеціальною нормою процесуального права, що регламентує право касаційного оскарження судових рішень у касаційному порядку, не передбачено.
Згідно з пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Ураховуючи наведене, оскільки ОСОБА_1   подала касаційну скаргу на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню,                       увідкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.
Керуючись пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою   ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 липня 2022 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 28 вересня 2022 року                     у справі за позовом  ОСОБА_1 до товариства              з обмеженою відповідальністю «Талан Тер», ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - державний реєстратор Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради Легінь Оксана Михайлівна про витребування майна із чужого незаконного володіння та стягнення моральної шкоди відмовити.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Судді                                                                                                            І. А. Воробйова
                                                                                                                Р. А. Лідовець
                                                                                                                 Ю. В. Черняк