ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

20 жовтня 2022 року 	м. Дніпро	справа № 160/4452/22	

 Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
 головуючого - судді  Семененка Я.В. (доповідач),
 суддів:  Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,     
розглянувши у порядку письмового провадження у м.Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 липня 2022 року (суддя Бухтіярова М.М.) у справі №160/4452/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

                                                в с т а н о в и В :
       
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом в якому просила:
- визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії у зв`язку з втратою годувальника - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - протиправними;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію у зв`язку із втратою годувальника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 17.11.2021 року.
В обґрунтування заявлених вимог посилалась на те, що вона є непрацездатною особою за віком. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її чоловік ОСОБА_2 , який отримував пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1, його підземний стаж становив більше 15 років. 01.12.2021 позивачка звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника за померлого чоловіка. Однак, відповідач відмовив у призначенні пенсії у зв`язку з втратою годувальника через те, що її страховий стаж становить 9 років 8 місяців 01 день. Позивачка не погоджувалася з таким рішенням відповідача, вважає його протиправним та зазначає, що ч.1 ст.36 Закону №1058-ІV визначено умови призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, за якою пенсія у зв`язку з втратою годувальника – пенсіонера призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, що були на його утриманні, незалежно від тривалості страхового стажу. 
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 липня 2022 року позов задоволено частково, а саме:
визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області(код ЄДРПОУ 21910427, місцезнаходження: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26) про відмову у призначенні пенсії від 07.12.2021 №046350008890;
зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (код ЄДРПОУ 21910427, місцезнаходження: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна 
Перемоги, 26) призначити ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) пенсію у зв`язку із втратою годувальника з 18.11.2021.
Рішення суду, в частині задоволених позовних вимог, мотивовано встановленими обставинами справи, які свідчать про те, що позивачка є непрацездатним членом сім`ї померлого ОСОБА_2 та була на його утриманні. З цих підстав суд вказав на наявність у позивачки права на призначенні пенсії по втраті годувальника після смерті її чоловіка і таке право, в силу приписів ст..36 Закону №1058, не пов`язане з наявністю у позивачки певного страхового стажу.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову. Фактично позиція відповідача полягає в тому, що позивачку неможливо визнати непрацездатною особою, оскільки такими визнаються особи, що досягли пенсійного віку, передбаченого ст..26 Закону №1058. У свою чергу, як зазначає відповідач, вказаною нормою права передбачена така умова для призначення пенсії за віком як наявність певного страхового стажу, якого позивачка не мала на час звернення із заявою про призначення пенсії по втраті годувальника.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.
Встановлені обставини справи свідчать про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно із свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 04.05.1987 перебувала у шлюбі із ОСОБА_2 (а.с.47).
Згідно із посвідченням серії НОМЕР_3 від 18.06.2004 ОСОБА_2 з 15.05.2004 призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 довічно, загальний стаж 23 роки 7 місяців, пільговий стаж – 17 років 5 місяців (а.с.26).
Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого Павлоградським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 помер у віці 67 років в м. Павлоград, про що зроблений відповідний актовий запис № 2231 (а.с.10).
01.12.2021 ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії в разі втрати годувальника.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №046350008890 від 07.12.2021 ОСОБА_1 відмовлено у призначення пенсії в разі втрати годувальника.
В обґрунтування рішення №046350008890 від 07.12.2021 Головним управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зазначено наступне. Страховий стаж померлого годувальника становить 26 років 08 місяців 25 днів. Непрацездатними членами сім`ї вважаються: чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, тобто за наявності страхового стажу 15 років в утриманця. Страховий стаж утриманця становить 09 років 08 місяців 01 день. За результатами розгляду документів годувальника, доданих до заяви, до страхового стажу не зараховано період з 08.10.1976 по 09.12.1976, оскільки запис в трудовій книжці зроблено до початку заведення трудової книжки. У призначенні пенсії відмовлено в зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу утриманця.
Не погоджуючись з відмовою в призначенні пенсії у зв`язку з втратою годувальника, позивачка звернулася з позовом до суду.
За наслідками перегляду справи суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності у позивачки права на призначення пенсії, з огляду на таке.
Статтею 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено умови призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника.
Так, за змістом абзацу 1 частини першої статті 36 Закону №1058-ІV (в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.
Отже, як правильно зазначив суд першої інстанції, зазначеною нормою визначені умови призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, за яких пенсія у зв`язку з втратою годувальника - пенсіонера, призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, що були на його утриманні, при цьому, незалежно від тривалості страхового стажу непрацездатного члена сім`ї померлого годувальника.
За змістом пункту 1 частини другої статті 36 Закону №1058-ІV непрацездатними членами сім`ї вважаються чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.
Статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років. 
Оскільки, позивачка, як дружина померлого годувальника, на час звернення до відповідача із заявою від 01.12.2021 про призначення пенсії у зв`язку втратою годувальника досягла 66-річного віку, тобто передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», то у розумінні приписів пункту 1 частини другої статті 36 Закону №1058-ІV є непрацездатним членом сім`ї померлого годувальника (її чоловіка), а тому має право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.
Посилання відповідача в апеляційній скарзі на положення ст..26 Закону №1058, якою визначено умови призначення пенсії за віком, суд апеляційної інстанції вважає безпідставним, оскільки у спірному випадку дослідженню підлягає не наявність у позивачки права на призначення пенсії за віком, а про наявність права на призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, які є різними видами пенсії, у розумінні ч.1 ст.9 Закону №1058, та з різними умовами призначення.
Отже, оскільки положення статті 36 Закону №1058, яким визначено умови призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, не пов`язують право на такий вид пенсії з наявністю певного страхового стажу утриманця, то позиція відповідача про недостатність у позивачки страхового стажу, є безпідставними.
Ураховуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим підстав для його скасування не існує.
На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст.ст.316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -                                                        
                                                         ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 липня 2022 року у справі №160/4452/22 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, визначені ст.ст.328, 329 КАС України.

Повний текст постанови складено 20.10.2022
   
Головуючий - суддя                                                                      Я.В. Семененко 

                               суддя                                                                      Н.А. Бишевська 

                               суддя                                                                      І.Ю. Добродняк