П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №  600/6503/21-а 
Головуючий у 1-й інстанції:Брезіна Т.М.
Суддя-доповідач:  Шидловський В.Б. 
05 вересня 2022 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Шидловського В.Б. 
суддів:  Боровицького О. А.  Курка О. П. 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Чернівецького окружного адміністративного суду від 25 липня 2022 року  у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чернівецької міської ради про визнання дій протиправними, визнання рішення протирпавним та його скасування, 
В С Т А Н О В И В :
В поданому до суду адміністративному позові, з урахуванням уточнених позовних вимог, позивач просив суд винести рішення, яким:
- визнати протиправними дії державного кадастрового реєстратора Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області Кропачева Ігоря Леонідовича щодо прийняття рішення і внесення відомостей до Державного земельного кадастру із відкриттям поземельної книги на земельну ділянку площею 0,45 га, кадастровий номер 7310136300:18:004:0228, що в АДРЕСА_1 ;
- визнати протиправним та скасувати рішення державного кадастрового реєстратора Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області Кропачева Ігоря Леонідовича від 28 жовтня 2021 року про внесення відомостей до Державного земельного кадастру з відкриттям розділу поземельної книги на земельну ділянку площею 0,45 га, кадастровий номер 7310136300:18:004:0228, що в м.Чернівці та державну реєстрацію зазначеної земельної ділянки у Державному земельному кадастрі.
Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 25 липня 2022 року залишено без розгляду адміністративний позов ОСОБА_1 до Державного кадастрового реєстратора Відділу у Василівському районі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області Кропачева Ігоря Леонідовича, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Товариство з обмеженою відповідальністю “Глобус КО” та Чернівецька міська рада, про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування рішення.
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, позивач  подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив скасувати ухвалу Чернівецького окружного адміністративного суду від 25 липня 2022 року  про залишення позовної заяви без розгляду та направити справу до суду 1-ї інстанції для продовження її розгляду по суті. Зокрема, позивач вказав, що Чернівецьким  окружним адміністративним судом не вручено йому ухвалу від 12 липня 2022 року.
Згідно із ч.1 ст.308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України апеляційні скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, судом апеляційної інстанції можуть бути розглянуті в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення у межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів доходь висновку про наявність підстав для її задоволення.
Як вбачається з матеріалів справи,  Ухвалою суду від 11.07.2022 р. адміністративну справу №600/6503/21-а прийнято до свого провадження.
Ухвалою суду від 12.07.2022 р. залишено позов без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.
Позивача  14.07.2022 р. повідомлено телефонограмою щодо прийняття судом ухвали суду про залишення позову без руху, однак позивач не усунув недоліки позовної заяви, у встановлений судом строк.
Приймаючи рішення про залишення позовної заяви без розгляду, суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що позивачем не було усунуто недоліки заяви у строк, встановлений судом, без поважних на це причин.
Проте, з такими доводами суду погодитись не можна з огляду на таке.
Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Відповідно до ч.13 та ч.15 ст.171 КАС України суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.
Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.
Порядок вручення учасникам справи судового рішення визначається статтею 251 КАС України.
Так, приписами частини п`ятої статті 251 КАС України передбачено, що учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено в порядку письмового провадження, копія судового рішення надсилається протягом двох днів із дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса у особи відсутня.
Відповідно до частини шостої згаданої статті днем вручення судового рішення є:
- день вручення судового рішення під розписку;
- день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи;
- день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення;
- день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;
- день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Частина одинадцята передбачає, що у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом із повідомленням про вручення.
Аналіз викладених вище Судом приписів КАС України, якими встановлено порядок направлення копій судового рішення, свідчить про обов`язок суду направлення копії ухвали рекомендованим листом з повідомленням про вручення, днем отримання якої та початком відліку наданого строку на усунення недоліків, є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.
Проте матеріали справи не містять доказів щодо отримання позивачем копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Отже, судом першої інстанції було порушено вимоги приписів КАС України в частині дотримання порядку направлення копії судового рішення та, відповідно, передчасно застосовано наслідки, визначені статтею 171 КАС України щодо залишення позову без розгляду зв`язку з невиконанням вимог ухвали про залишення його без руху у встановлений судом строк.
Відповідно до ст.8 Конституції України, звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.
Положенням ч.5 ст.5 цього Кодексу, яка гарантує право на судовий захист, передбачено, що ніхто не може бути позбавлений права на участь у розгляді своєї справи у визначеному КАС України порядку.
Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод у статті 6 гарантує право на справедливий судовий розгляд. Згідно з її положеннями, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Статтею 55 Конституції України гарантується кожному право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, необхідно уникати занадто «формального ставлення» до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише і фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішені питання щодо прийняття позовної заяви або скарги - є порушенням права на справедливий судовий захист.
Зокрема, у рішенні від 04.12.1995р. у справі «Беллет проти Франції» Європейський суд з прав людини зазначив про те, що ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950р. містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.
У рішенні від 13.01.2000р. у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» та у рішенні від 28.10.1998р. у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» Європейський Суд з прав людини вказав на те, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог, що є порушенням п.1 ст.6 Конвенції.
Отже, виходячи з норм Конституції України, а також, з норм міжнародного права, залишення позовної заяви без розгляду унеможливило доступ позивача до правосуддя для повного захисту своїх прав та інтересів шляхом судового розгляду справи.
За правилами ст.320 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
У відповідності до ч.3 ст.312 КАС України, у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.
Враховуючи наведене в сукупності та виходячи із встановлених судом обставин, оцінивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було неправильно застосовано норми процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення про залишення позовної заяви без розгляду та направлення справи до суду першої інстанції для продовження її розгляду по суті. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Чернівецького окружного адміністративного суду від 25 липня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чернівецької міської ради про визнання дій протиправними, визнання рішення протирпавним та його скасування скасувати.
Справу направити до Чернівецького окружного адміністративного суду для продовження розгляду.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий	 	 	Шидловський В.Б.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Боровицький О. А.    Курко О. П.