УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
25 жовтня 2022 року
м. Київ
справа № 200/12044/18
провадження № 51-1529ск22
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати 
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_2.,
суддів                        ОСОБА_3, ОСОБА_4 
розглянув касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1 , на вирок Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 червня 2021 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 28 березня 2022 року, які постановлені в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12018040640001387, за обвинуваченням 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, зареєстрованого та проживаючого у АДРЕСА_1 ), раніше неодноразово судимого, останнього разу -вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 жовтня 2007 року за ч. 2 ст. 147, ч. 3 ст. 153, ч. 3 ст. 189 Кримінального кодексу України (далі - КК України), на підставі ч. 2 ст. 70, ст. 71 КК України остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 13 років (19 січня 2018 року звільнився по відбуттю строку покарання),
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 153 КК України.
Суть питання
Як слідує з інформації, що міститься в провадженні за скаргою, за вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 червня 2021 року ОСОБА_1 засуджено за ч. 3 ст. 153 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 12 років.
Не погоджуючись із вказаним рішенням місцевого суду, сторона захисту оскаржила його до апеляційного суду.
Дніпровський апеляційний суд ухвалою від 28 березня 2022 року змінив вирок місцевого суду, постановив вважати  ОСОБА_1 засудженим за ч. 3 ст. 153 КК України (в редакції Закону від 23 червня 2010 року № 2295-VI) до покарання у виді позбавлення волі на строк 12 років.
У касаційній скарзі засудженийзвернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою, поза межами строку на касаційне оскарження, в якій просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій і призначити новий розгляд.
При цьому засуджений не подав клопотання про поновлення йому строку на касаційне оскарження.
Встановлені обставини та мотиви Верховного Суду
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 426 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) касаційну скаргу на судові рішення може бути подано протягом трьох місяців із дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення. 
Правило дотримання тримісячного строку має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності. Воно надає особі, яка має право на касаційне оскарження, достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати касаційну скаргу, визначитися з своїми аргументи та їх обґрунтуванням.
При цьому правило початку перебігу строку на касаційне оскарження, визначене ст. 426 КПК України, є загальним для всіх учасників кримінального провадження за винятком засудженого, який перебуває під вартою.
Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо її подано після закінчення строку касаційного оскарження, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення. 
Ухвалу апеляційного суду стосовно ОСОБА_1 ухвалено 28 березня 2022 року, і вручена йому (згідно з інформацією, наданою у відповідь на запит, який надійшов до Верховного Суду 24 жовтня 2022 року, начальником ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)») - 12 травня 2022 року, а тому останнім днем подачі касаційної скарги до суду касаційної інстанції для засудженого ОСОБА_1 було 15 серпня 2022 року.
Однак засуджений ОСОБА_1 , подавши касаційну скаргу до суду касаційної інстанції лише 27 вересня 2022 року (згідно його підпису на касаційній скарзі), тобто після закінчення визначеного ч. 2 ст. 426 КПК України строку на касаційне оскарження, питання про поновлення йому строку на касаційне оскарження судових рішень не порушує.
Крім того, у касаційній скарзі засудженого не наведено обставин, які б дозволяли застосувати положення п. 5 ч. 1 ст. 615 КПК України.
Таким чином, керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України, Верховний Суд вважає за необхідне повернути касаційну скаргу, оскільки засуджений ОСОБА_1 подав її після закінчення строку касаційного оскарження і не порушив питання про поновлення йому цього строку. 
На цих підставах Верховний Суд постановив:
Повернути касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1 з усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_2                             ОСОБА_3                                   ОСОБА_4