ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"07" вересня 2022 р.           Справа№ 925/181/20(925/1747/21)
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Отрюха Б.В.
суддів:            Сотнікова  С.В. 
          Полякова Б.М. 

Секретар судового засідання: Гудько А.В.

Представники учасників процесу в судове засідання не з`явились

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Будищенської сільської ради Черкаського району Черкаської області на рішення Господарського суду Черкаської області від 01.03.2022 у справі №925/181/20(925/1747/21) (суддя Хабазня Ю.А., повний текст рішення складено та підписано 12.04.2022)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Селена» у особі ліквідатора банкрута
до 1) Державної податкової служби України в особі Головного управління ДПС у Черкаській області
2) Державної казначейської служби України в особі Головного управління ДКСУ в Черкаській області
3) Свидівоцької сільської ради
4) Будищенської сільської ради
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Виконавчий комітет Будищенської сільської ради
про стягнення грошових коштів

у межах справи за заявою ініціюючого кредитора, Головного управління ДПС у Черкаській області
до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Селена»
про банкрутство юридичної особи

ВСТАНОВИВ:
Рішенням Господарського суду Черкаської області від 01.03.2022 у справі №925/181/20(925/1747/21) (суддя Хабазня Ю.А., повний текст рішення складено та підписано 12.04.2022), з урахуванням ухвали про виправлення описки від 09.05.2022, позовну заяву боржника у особі ліквідатора банкрута, арбітражного керуючого Голінного А.М. від 15.12.2021 №925/181/20/1143 (із заявою від 11.01.2022 про усунення недоліків позовної заяви) задоволено частково; стягнуто із Державного бюджету України на користь ТОВ «Селена» кошти в сумі 5 423,27 грн, з них: кошти з податку на прибуток в сумі 3  850,70  грн, з рентної плати за спеціальне використання води в сумі 1 536,69 грн, з екологічного податку в сумі 35,88 грн, а також 2 270,00 грн судового збору, всього 7 693,27 грн; стягнуто з місцевого бюджету Будищенської територіальної громади, яка є правонаступником Свидівоцької сільської ради на користь ТОВ «Селена» надміру сплачені кошти в загальній сумі 33 270,42 грн, з них: туристичний збір в сумі 447,10 грн, орендна плата за землю в сумі 32  823,32 грн, а також 1 978,91 грн судового збору, всього 35 249,33 грн; у решті вимог відмовлено.
Не погоджуючись із вищевказаним рішенням суду, Будищенська сільська рада Черкаського району Черкаської області звернулася до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Черкаської області від 01.03.2022 у справі №925/181/20(925/1747/21) повністю або частково та прийняти нове судове рішення.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.05.2022 апеляційну скаргу Будищенської сільської ради Черкаського району Черкаської області передано для розгляду колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Отрюх Б.В., судді: Грек Б.М., Остапенко О.М.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.05.2022 у справі №925/181/20(925/1747/21) витребувано з Господарського суду Черкаської області матеріали справи №925/181/20(925/1747/21) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Селена» у особі ліквідатора банкрута до 1) Державної податкової служби України в особі Головного управління ДПС у Черкаській області; 2) Державної казначейської служби України в особі Головного управління ДКСУ в Черкаській області; 3)  Свидівоцької сільської ради; 4) Будищенської сільської ради; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Виконавчий комітет Будищенської сільської ради про стягнення грошових коштів; в межах справи за заявою ініціюючого кредитора, Головного управління ДПС у Черкаській області до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Селена» про банкрутство юридичної особи; відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення апеляційної скарги без руху за апеляційною скаргою Будищенської сільської ради Черкаського району Черкаської області на рішення Господарського суду Черкаської області від 01.03.2022 у справі №925/181/20(925/1747/21) до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи №925/181/20(925/1747/21).
24.05.2022 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №925/181/20 (925/1747/21).
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.05.2022 у справі №925/181/20 (925/1747/21) апеляційну скаргу Будищенської сільської ради Черкаського району Черкаської області на рішення Господарського суду Черкаської області від 01.03.2022 у справі №925/181/20(925/1747/21) залишено без руху.
01.06.2022 на електронну пошту Північного апеляційного господарського суду від Будищенської сільської ради Черкаського району Черкаської області надійшло клопотання з додатками.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.06.2022 у справі №925/181/20 (925/1747/21) клопотання Будищенської сільської ради Черкаського району Черкаської області задоволено та поновлено строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Черкаської області від 01.03.2022 у справі №925/181/20(925/1747/21); відкрито апеляційне провадження у даній справі; розгляд апеляційної скарги Будищенської сільської ради Черкаського району Черкаської області на рішення Господарського суду Черкаської області від 01.03.2022 у справі №925/181/20(925/1747/21) призначено на 13.07.2022.
20.06.2022 на електронну пошту Північного апеляційного господарського суду від ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Селена», арбітражного керуючого Голінного А.М. надійшов відзив на апеляційну скаргу, згідно з яким останній просить суд, апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Черкаської області від 01.03.2022 у справі №925/181/20(925/1747/21) - без змін.
04.07.2022 на електронну пошту Північного апеляційного господарського суду та 11.07.2022 через управління автоматизованого документообігу та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від Будищенської сільської ради Черкаського району Черкаської області надійшла відповідь на відзив, згідно з яким скаржник просить суд скасувати рішення Господарського суду Черкаської області від 01.03.2022 у справі №925/181/20(925/1747/21) та прийняти нове судове рішення.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.07.2022 у справі №925/181/20(925/1747/21) відкладено розгляд апеляційної скарги Будищенської сільської ради Черкаського району Черкаської області на рішення Господарського суду Черкаської області від 01.03.2022 у справі №925/181/20 (925/1747/21) на 07.09.2022.
Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду №09.1-08/2595/22 від 05.09.2022 у зв`язку з перебуванням суддів Грека Б.М. та Остапенка О.М. у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №925/181/20(925/1747/21).
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.09.2022 для розгляду справи №925/181/20 (925/1747/21) сформовано судову колегію у складі: головуючий суддя Отрюх  Б.В., судді: Поляков Б.М., Сотніков С.В.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.09.2022 апеляційну скаргу Будищенської сільської ради Черкаського району Черкаської області на рішення Господарського суду Черкаської області від 01.03.2022 у справі №925/181/20(925/1747/21) прийнято до провадження колегією суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Отрюх Б.В., Поляков Б.М., Сотніков С.В.
Представники Будищенської сільської ради, Виконавчого комітету Будищенської сільської ради та ліквідатор ТОВ «Селена» в судове засідання 07.09.2022 не з`явились, надіславши до його початку засобами електронного зв`язку клопотання про розгляд справи без їх участі.
Представники ДПС України в особі ГУ ДПС у Черкаській області та Державної казначейської служби України в особі ГУ ДКСУ в Черкаській області в судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином шляхом направлення копії ухвали суду від 13.07.2022 електронною поштою, що підтверджується долученими до матеріалів справи довідками про доставку одержувачам електронного документа в системі "Електронний суд" 15.07.2022. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не направляли.
Згідно ч. 12 ст. 270 ГПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. 
07.09.2022 оголошено вступну та резолютивну частини постанови Північного апеляційного господарського суду у даній справі.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а рішення Господарського суду Черкаської області від 01.03.2022 у даній справі - залишити без змін, виходячи з наступного.
Згідно зі статтею 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.
У відповідності до вимог ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Як вбачається з матеріалів справи, у провадженні господарського суду Черкаської області перебуває справа №925/181/20 про банкрутство ТОВ «Селена», провадження у якій відкрито ухвалою суду від 03.03.2020 за заявою Головного управління ДПС у Черкаській області.
Постановою господарського суду Черкаської області від 07.07.2020 у даній справі ТОВ «Селена» визнано банкрутом, відкрито відносно нього ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором боржника арбітражного керуючого Голінного А.М.
У грудні 2021 року ліквідатор банкрута звернувся до суду першої інстанції з позовною заявою, в якій просив стягнути із Державного бюджету України через Державну казначейську службу України в особі її територіальних органів на користь ТОВ «Селена» надміру сплачені кошти в загальній сумі 5423,27 грн, яка включає в себе: кошти податку на прибуток в загальній сумі 3850,70 грн, кошти рентної плати за спеціальне використання води  в сумі 1536,69 грн, кошти екологічного податку в загальній сумі 35,88 грн, а також стягнути з місцевого бюджету Будищенської громади в особі Будищенської сільської ради, яка є правонаступником Свидівоцької сільської ради на користь ТОВ «Селена» надміру сплачені кошти до бюджету в загальній сумі 38  164,42  грн, яка включає туристичний збір в сумі 5 341,10 грн та орендну плату за землю в сумі 32 823,32 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що з метою належного виконання своїх обов`язків ліквідатор банкрута звернувся до Головного управління ДПС у Черкаській області із запитами на отримання копій податкових декларацій боржника та з отриманих від органу податкової служби відомостей було встановлено переплату по податках, зборах та інших обов`язкових платежах у загальній сумі 43 587,69 грн.
Тобто, під час здійснення заходів ліквідаційної процедури ліквідатором було встановлено у боржника переплату до бюджету податків, зборів та інших обов`язкових платежів на загальну суму 43 587,69 грн.
Так, за твердженням позивача, 20.10.2020 ліквідатор банкрута направив на адресу Головного управління ДПС у Черкаській області лист від 19.10.2020 №925/181/20/853 про повернення надміру сплачених до бюджету коштів, на який отримав відповідь від 29.10.2020 №25008/10/23-00-04-0513 про неможливість повернення зазначених коштів у зв`язку з наявністю непогашеного податкового боргу у загальній сумі 3 043 000,33 грн, а в частині суми 2 520,43 грн у зв`язку із спливом строку на відповідне звернення; 
Як вказує ліквідатор у позовній заяві, відповідно до п.87.10 ст.87 Податкового кодексу України з моменту винесення судом ухвали про порушення провадження у справі про банкрутство платника податків порядок погашення грошових зобов`язань, які включені до конкурсних кредиторських вимог контролюючих органів до такого боржника, визначається згідно з Кодексом України з процедур банкрутства без застосування норм цього Кодексу. 
При цьому, починаючи з 03.03.2020 (дати відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ «Селена») порядок погашення податкового боргу, встановленого Податковим кодексом України, на ТОВ «Селена» не поширюється, а порядок його погашення регулюється Кодексом України з процедур банкрутства, а з 07.07.2020 порядок погашення податкового боргу регламентується вже з урахуванням особливостей проведення ліквідаційної процедури банкрута.
Ухвалою господарського суду  Черкаської області від 14.01.2022 відкрито провадження за поданою позовною заявою та призначено її до розгляду на 01.02.2022 у спрощеному провадженні.
Ухвалою суду від 01.02.2022 залучено до участі у справі як третю особу на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Виконавчий комітет Будищенської сільської ради Черкаського району Черкаської області.
За наслідками розгляду заявлених позовних вимог, рішенням Господарського суду Черкаської області від 01.03.2022 у справі №925/181/20 (925/1747/21), з урахуванням ухвали про виправлення описки від 09.05.2022, позовну заяву боржника у особі ліквідатора банкрута, арбітражного керуючого Голінного А.М. задоволено частково; стягнуто із Державного бюджету України на користь ТОВ «Селена» кошти в сумі 5 423,27 грн, з них: кошти з податку на прибуток в сумі 3 850,70 грн, з рентної плати за спеціальне використання води в сумі 1 536,69 грн, з екологічного податку в сумі 35,88 грн, а також 2 270,00 грн судового збору, всього 7 693,27 грн; стягнуто з місцевого бюджету Будищенської територіальної громади, яка є правонаступником Свидівоцької сільської ради на користь ТОВ «Селена» надміру сплачені кошти в загальній сумі 33 270,42 грн, з них: туристичний збір в сумі 447,10 грн, орендна плата за землю в сумі 32 823,32 грн, а також 1 978,91 грн судового збору, всього 35  249,33 грн; у решті вимог відмовлено.
Рішення суду першої інстанції мотивовано обґрунтованістю та доведеністю позовних вимог належними доказами.
Будищенська сільська рада Черкаського району Черкаської області з даним рішенням місцевого господарського суду не погоджується та в поданій апеляційній скарзі зазначає, що скаржник не є належним відповідачем у цій справі, оскільки не є розпорядником коштів або органом, що контролює справляння надходжень до бюджету.
Також, на переконання апелянта, позивачем не надано належним доказів, які б підтверджували факт зарахування коштів до місцевого бюджету Свидівоцької та Будищенської сільських рад.
Іншою підставою для скасування рішення суду відповідач-4 вказує на пропуск позивачем строку позовної давності для звернення до суду з відповідним позовом. 
Крім того, за твердженням скаржника, при прийнятті оскаржуваного рішення місцевий господарський суд вийшов за межі позовних вимог. 
Переглядаючи в апеляційному порядку законність винесення даного рішення, колегія суддів погоджується з висновками господарського суду першої інстанції та не вбачає підстав для його скасування з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутство провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.
Частиною 1 ст. 59 КУзПБ встановлено, зокрема, що з дня ухвали господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури: строк виконання всіх грошових зобов`язань банкрута вважається таким, що настав; у банкрута не виникає жодних додаткових зобов`язань, у тому числі зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури.
Ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження: аналізує фінансовий стан банкрута; формує ліквідаційну масу; заявляє до третіх осіб вимоги щодо повернення банкруту сум дебіторської заборгованості; вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб (ч.1 ст.60 КУзПБ).
В силу приписів ч. 1 ст. 62 наведеного кодексу усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або господарського відання, включаються до складу ліквідаційної маси.
Як підтверджується матеріалами справи та правомірно встановлено судом першої інстанції, рішенням Господарського суду Черкаської області від 22.07.2016 у справі №925/554/16, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 08.12.2016 та постановою Вищого господарського суду України від 25.04.2017, серед іншого, визнано недійсним договір оренди земельної ділянки площею 1,67 га (кадастровий №7124986000:04:007:0095) від 19.02.2016, укладений між Свидівоцькою сільською радою та ТОВ «Селена» для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення.
Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 28.07.2020 №218091293 речове право (право оренди земельної ділянки площею 1,67 га, кадастровий номер 7124986000:04:007:0095 за адресою: Черкаська область, Черкаський район, с.Свидівок, вул.Дахнівська, земельна ділянка 9) скасовано 03.01.2017 на підставі рішення Господарського суду Черкаської області від 22.07.2016 у справі №925/554/16 та постанови Київського апеляційного господарського суду від 08.12.2016.
Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 03.03.2020 відкрито провадження у цій справі про банкрутство ТОВ «Селена».
Постановою господарського суду Черкаської області від 07.07.2020 у даній справі ТОВ «Селена» визнано банкрутом, відкрито відносно нього ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором боржника арбітражного керуючого Голінного А.М.
16.07.2020 за  №925/181/20/273 та повторно 31.08.2020 за №925/181/20/695 ліквідатор банкрута звернувся до Головного управління ДПС у Черкаській області із запитом про надання йому відомостей стосовно боржника, зокрема, чи обліковуються за банкрутом надміру сплачені кошти до Державного бюджету України та/або місцевих бюджетів по податках, зборах і обов`язкових платежах. У випадку, якщо такі переплати обліковуються, зазначити суму переплати та щодо яких податків, зборів, обов`язкових платежів здійснювались переплати.
27.07.2020 Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області у відповідь на запит ліквідатора банкрута від 16.07.2020 №925/181/20/279 надало перелік земельних ділянок, які обліковуються за ТОВ «Селена» та повідомило про те, що в Управлінні відсутній договір оренди на земельну ділянку площею 3,6894 га з кадастровим номером 7124986000:04:007:0066.
04.09.2020 ліквідатор банкрута звернувся до Свидівоцької сільської ради із запитом №925/181/20/725 для отримання: копій рішень/розпоряджень, на підставі яких була присвоєна об`єктам нерухомого майна адреса: Черкаська область, Черкаський район, с.Свидівок, вул.Дахнівська,21; інформації про те, чи здійснювались банкрутом платежі до місцевого бюджету територіальної громади с.Свидівок в якості орендних платежів в рамках договору оренди земельної ділянки площею 1,67 га (кадастровий номер 7124986000:04:007:0095) від 19.02.2016, який був укладений між Свидівоцькою сільською радою та ТОВ «Селена» для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення (письмово повідомити дати проведених платежів, суми платежів тощо).
07.09.2020 листом за №18591/10/23-00-08-014 Головне управління ДПС у Черкаській області повідомило арбітражного керуючого Голінного А.М. про те, що за ТОВ «Селена» обліковується переплата по наступних платежах:
- вид бюджету: 50; код платежу: 18010600; стаття: 23; назва податку: орендна плата з юридичних осіб; переплата: 20 100,34 грн;
- вид бюджету: 50; код платежу: 18030100; стаття: 23; назва податку: туристичний збір, сплачений юридичними особами; переплата: 5 341,10 грн;
- вид бюджету: 85; код платежу: 11021000; стаття: 0; назва податку: податок на прибуток приватних підприємстві; переплата: 2 520,43 грн;
- вид бюджету: 85; код платежу: 13020100; стаття: 0; назва податку: рентна плата за спеціальне використання води; переплата: 1 233,24 грн;
- вид бюджету: 85; код платежу: 19010300; стаття: 23; назва податку: надходження від розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи об`єктах; переплата: 24,44 грн. 
Листом від 22.09.2020 за вих.№02-10/701 Свидівоцька сільська рада у відповідь на запит ліквідатора банкрута від 04.09.2020 №925/181/20/725 повідомила про те, що згідно земельно-облікових даних ТОВ «Селена» на території Свидівоцької сільської ради не обліковується; що земельна ділянка КН 7124986000:04:007:0095 обліковується як комунальна власність Свидівоцької сільської ради та в оренді ТОВ «Селена» не перебуває; що Свидівоцька сільська рада не є контролюючим органом по справлянню орендних платежів з фізичних та юридичних осіб; що документи Свидівоцької сільської ради по 2011 рік включно знаходяться на зберіганні в архівному відділі Черкаської РДА.
19.10.2020 ліквідатор направив на адресу ГУ ДПС у Черкаській області лист №925/181/20/853 з вимогою про вирішення питання повернення на користь ТОВ «Селена» надміру сплачених до бюджету коштів у сумі 29219,55 грн.
У відповідь на вимогу арбітражного керуючого Голінного А.М. від 19.10.2020 №925/181/20/853 ГУ ДПС у Черкаській області листом від 29.10.2020   повідомило, що дійсно, за ТОВ «Селена» обліковується переплата з платежів до бюджету у сумі 29 219,55 грн; що умови повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошового зобов`язання та пені визначені статтею 43 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (із змінами та доповненнями); що згідно з п.43.2, 43.3 вказаної статті платник податків подає заяву про повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошового зобов`язання протягом 1095 днів від дня виникнення переплати; що водночас, у разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошового зобов`язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу; що з дати виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми 2 520,43 грн з податку на прибуток приватних підприємств, минуло більше 1095 днів; що окрім того, за ТОВ «Селена» обліковується податковий борг у загальній сумі 3 043 000,33 грн; що за таких обставин у поверненні ТОВ «Селена» заявленої суми переплати податковим органом прийнято рішення відмовити.
У відповідь на запит ліквідатора банкрута від 02.10.2020 №925/181/20/817 АТ КБ "ПриватБанк" 03.11.2020 надало інформацію про рух коштів на рахунках № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 ТОВ «Селена» за період з дати їх відкриття з 17.06.2011 по дату закриття цих рахунків 16.08.2020 та 07.01.2019 відповідно.
09.11.2020  ліквідатор банкрута направив до ГУ ДПС у Черкаській області запит за вих.№925/181/20/919 для отримання належним чином копій: податкової декларації з плати за землю за 2016 рік, згідно з якою за ТОВ «Селена», задекларовано, зокрема, земельну ділянку площею 1,67 га з кадастровим номером 7124986000:04:007:0095; податкових декларацій щодо нарахування податків, зборів та інших обов`язкових платежів, по яким обліковується переплата банкрута, а саме: 1) орендна плата з юридичних осіб: вид бюджету: 50, код бюджету: 18010600, стаття: 23, сума: 20100,34 грн; 2)  туристичний збір, сплачений юридичними особами: вид бюджету: 50, код платежу: 18030100, стаття: 23, сума: 5341,10 грн; 3) податок на прибуток приватних підприємств: вид бюджету: 85, код платежу: 11021000, стаття: 0, сума: 2520,43 грн; 4) рентна плата за спеціальне використання води: вид бюджету: 85, код платежу: 13020100, стаття: 0, сума: 1233,24 грн; 5)  надходження від розміщення відходів у спеціальних для цього місцях чи об`єктах: вид бюджету: 85, код платежу: 19010300, стаття: 23, сума: 24,44 грн.
Головне управління ДПС у Черкаській області у відповіді від 03.12.2020 №30866/10/23-00-69-023 на запит ліквідатора банкрута від 09.11.2020 №925/181/20/919 надало завірені копії запитуваних податкових декларацій ТОВ «Селена», поданих останнім за основним місцем обліку до Черкаської державної податкової інспекції Головного управління ДПС у Черкаській області за період 2016-2017 років, а саме: податкові декларації з податку на прибуток /з додатками/ та квитанціями №2 на 38 арк. в 1 прим; податкові декларації з рентної плати /з додатками/ та квитанціями №2 на 65 арк. в 1 прим.; податкові декларації екологічного податку /з додатками/ та квитанціями №2 на 45 арк. в 1 прим; податкові декларації з туристичного збору та квитанціями №2 на 16 арк. в 1 прим; податкові декларації з плати за землю/земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності/та квитанціями №2 на 26 арк. в 1 прим. (а.с.49 т.21).
30.03.2021 ліквідатор банкрута направив на адресу Головного управління ДПС у Черкаській області запит №925/181/20/215 для отримання належним чином завірених копій поданих ТОВ «Селена»: податкової декларації з плати за землю за грудень 2015 року; розрахунок орендної плати за землю за грудень 2015 року; податкової декларації з екологічного податку за 4-й квартал 2015 року; податкової декларації про нарахування збору за спец водокористування за 4-й квартал 2015 року; податкової декларації з податку на прибуток за 2015 рік. Одночасно заявник росив повідомити, чи здійснювалось банкрутом оскарження (скасування відповідних рішень) сум розрахованих в актах податкової перевірки від 06.12.2017 та від 07.07.2017 і загалом результатів проведених перевірок, оформлених актами від 06.12.2017 та від 07.07.2017 (якщо оскаржувались, то повідомити результати оскарження, актуальні суми після оскарження, тощо).
ГУ ДПС у Черкаській області листом №8285/6/23-00-04-08-11 від 23.04.2021 у відповідь на запит ліквідатора банкрута від 30.03.2021 №925/181/20/215 надало копії податкових декларацій з податку на прибуток (з додатками) та квитанцій №2 на 20 арк. в 1 прим.; податкових декларацій з рентної плати (з додатками) та квитанціями №2 на 16 арк. в 1 прим.; податкових декларацій екологічного податку (з додатками) та квитанцій №2 на 16 арк. в 1 прим.; податкових декларацій з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) та квитанцій №2 на 42 арк. в 1 прим. 
13.05.2021 ліквідатор банкрута направив на адресу ГУ ДПС у Черкаській області запит від 12.05.2021 №925/181/20/351 про надання йому належним чином засвідчених копій поданих ТОВ «Селена» податкових декларацій з податку на прибуток за шість місяців 2017 року (І та ІІ квартали) (а.с.52 т.21), у відповіді на який від 28.05.2021 №11090/6/23-00-12-0211 Головне управління ДПС у Черкаській області повідомило про те, що за І та ІІ квартали 2017 року ТОВ «Селена» декларацій з податку на прибуток не подавало.
У запиті від 16.07.2021 за вих.№925/181/20/573, направленому Головному управлінню ДПС у Черкаській області, ліквідатор банкрута просив надати йому належним чином засвідчені копії податкових декларацій з туристичного збору, поданих ТОВ «Селена» за період з 2014 по 2015 роки, які отримав згідно з листом ГУ ДПС у Черкаській області від 05.08.2021 №15764/6/23-00-13-0817.
09.08.2021 ліквідатор банкрута у направленому на адресу ГУ ДПС у Черкаській області запиті №925/181/20/627 просив надати йому належним чином засвідчені копії поданих ТОВ «Селена» податкових декларацій з туристичного збору за період з 2012 по 2013 роки, які йому були надані згідно з листом ГУ ДПС у Черкаській області від 25.08.2021 №2986/АП/23-00-69-023.
Вказані обставини підтверджуються наявними у справі матеріалами, зокрема, вищеназваними запитами ліквідатора банкрута з відповідями на них, а також податковими деклараціями: з рентної плати за 4 квартал 2015 року, за 1-4 квартали 2016 року, за 1-4 квартали 2017 року; екологічного податку за 4 квартал 2015 року, за 1-4 квартали 2016 року, за 1-4 квартали 2017 року; з податок на прибуток підприємства за 2015 рік, за 2016 рік; туристичного збору за 2012-2017 роки; з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2015-2017 роки; заключними виписками АТ КБ «ПриватБанк» по рахунку ТОВ «Селена» № НОМЕР_1 за період з 01.01.2014 по 31.12.2014, за період з 01.01.2015 по 31.12.2015, за період з 01.01.2016 по 31.12.2016, за період з 01.01.2017 по 31.12.2017, за період з 01.01.2018 по 31.12.2018; випискою АТ «Банк інвестицій та заощаджень» ТВБВ Київське регіональне управління  по рахунку ТОВ «Селена» № НОМЕР_3 за період з 29.02.2012 по 27.11.2020  (а.с.58-295 т.21); договір оренди землі від 21.05.2008, укладений між Свидівоцькою сільською радою  та ТОВ «Селена»/оренда земельної ділянки загальною площею 1,58 га під розміщення культурно-оздоровчого комплексу та ресторану з актовою залою за рахунок земель, що знаходяться в оренді ТОВ «Селена», в адмінмежах Свидівоцької сільської ради, в межах населеного пункту/, посвідчений приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу Старовойтовим О.С. 21.05.2008 (а.с.300 т.21); акт без дати і номеру передачі земельної ділянки площею 1,58 га, розташованої в адмінмежах Свидівоцької сільської ради Черкаського району Черкаської області в користування на умовах оренди ТОВ «Селена» без зміни цільового призначення (а.с. 303 т. 21); договір оренди землі від 19.02.2016, укладений між Свидівоцькою сільською радою та ТОВ «Селена»/оренда земельної ділянки площею 1,6700 га, кадастровий номер 7124986000:04:007:0095, що за цільовим призначенням відноситься до земель рекреаційного призначення, для будівництва  та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення, по вул.Дахнівській, 9, с. Свидівок/ та акт приймання-передачі вказаної земельної ділянки від 19.02.2016 (а.с. 304, 307 т. 21); рішення Господарського суду Черкаської області від 22.07.2016 у справі №925/554/16 (залишене без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 08.12.2016 та постановою Вищого господарського суду України від 25.04.2017) про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки площею 1,67 га, кадастровий номер 7124986000:04:007:0095, від 19.02.2016, укладений між Свидівоцькою сільською радою та ТОВ «Селена» для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення (а.с.309-317 т.21); інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 28.07.2020 №218091293(а.с.320 т.21).
Відповідно до ч. 2 ст. 2 ЦК України учасниками цивільних відносин є: держава Україна, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, іноземні держави та інші суб`єкти публічного права;
Згідно ч. 1 ст. 170 наведеного кодексу держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом;
Особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала; положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події (ч.ч.1, 2 ст. 1212 ЦК України).
Згідно з Порядком повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 №787, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25.09.2013 за №1650/21182:
- п.1. Розділу І. надміру зараховані кошти - сума коштів, що становить позитивну різницю між сумою фактично сплачених коштів та сумою коштів, яку повинен сплатити до відповідного бюджету платник платежів (зборів), що визначені відповідним законодавством (крім платежів (зборів), контроль за справлянням яких покладено на органи ДПС та органи Держмитслужби), для повного виконання покладеного на нього грошового зобов`язання;
- абз.1, 3 і 8 п.5. Розділу І. Повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету або на єдиний рахунок (у разі його використання) податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів, перерахування між видами доходів і бюджетів коштів, помилково та/або надміру зарахованих до відповідних бюджетів через єдиний рахунок, здійснюється за поданням (висновком, повідомленням) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за судовим рішенням, яке набрало законної сили; у разі повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету або на єдиний рахунок (у разі його використання) податків, зборів, пені, платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи ДПС, (…) до Казначейства подається висновок відповідно до Порядку інформаційної взаємодії Державної податкової служби України, її територіальних органів, Державної казначейської служби України, її територіальних органів, місцевих фінансових органів у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 11 лютого 2019 року №60, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08 квітня 2019 року за №370/33341; заява про повернення коштів з бюджету складається та подається платником до органу, що контролює справляння надходжень бюджету, з платежу, який підлягає поверненню (крім повернення судового збору, за виключенням помилково зарахованого) ;
- п.15. Розділу І. Повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджету здійснюється з того бюджету, до якого такі кошти були зараховані;
- підп.1, 3, 5 і 7 п.1 Розділу ІІ. Головні управління Казначейства, Казначейство здійснюють операції з повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, та перерахування між видами доходів і бюджетів коштів, помилково та/або надміру зарахованих до відповідних бюджетів через єдиний рахунок, а саме: за платежами, які відповідно до Бюджетного кодексу України та закону про Державний бюджет України є доходами загального фонду державного бюджету; за платежами, які є доходами загального фонду місцевих бюджетів на відповідний рік; за платежами, які відповідно до Бюджетного кодексу України та закону про Державний бюджет України є доходами спеціального фонду державного бюджету; за платежами, які є доходами спеціального фонду місцевого бюджету;
- п.3 Розділу ІІ. Повернення коштів, помилково або надміру зарахованих на рахунки з обліку власних надходжень бюджетних установ, здійснюється на підставі платіжних доручень бюджетних установ - власників рахунків, поданих до органів Казначейства за місцем обслуговування, у призначенні яких обов`язково зазначаються номер та дата документа, згідно з яким були зараховані такі кошти, та у межах наявних залишків бюджетних коштів на відповідних рахунках.
Відповідно до п.43.1.- 43.6. п.43Податкового кодексу України помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов`язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу; у разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов`язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або на єдиний рахунок або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків; обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання та пені є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які повертаються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік за результатами проведення перерахунку його загального річного оподатковуваного доходу) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми та/або пені; Платник податків подає заяву про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на єдиний рахунок (у разі його використання); на погашення грошового зобов`язання та/або податкового боргу з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення у готівковій формі коштів за чеком у разі відсутності у платника податків рахунка в банку; контролюючий орган не пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення належних сум коштів з відповідного бюджету або з єдиного рахунку та подає його для виконання до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів; повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань платникам податків здійснюється з бюджету, у який такі кошти були зараховані, або з єдиного рахунку.
Дослідивши наявні у справі докази та здійснивши перерахунок заявлених до стягнення сум, судова колегія вважає за необхідне зазначити наступне.
Згідно з податковими деклараціями з туристичного збору від 01.02.2013 №2, від 06.02.2014 (звітна), від 08.05.2014 (за І квартал 2014 року), від 08.08.2014  (за півріччя 2014 року), від 08.11.2014 (за три квартали 2014 року), від 04.02.ю2015 (за 2014 рік), від 07.05.2015 (за І квартал 2015 року), від 06.08.2015 (за півріччя 2015 року), від 07.11.2015 (за три квартали 2015 року), від 08.02.2016 (за 2015 рік), від 09.05.2016 №1 (за І квартал 2016 року /звітна/), від 06.08.2016 №2 (за півріччя 2016 року /звітна/), від 14.10.2016 №3 (за три квартали 2016 року), від 07.02.2017 №4 (за 2016 рік /річна/), від 07.05.2017 №1 (за І квартал 2017 року), від 08.08.2017 №2 (за півріччя 2017 року), від 22.10.2017 №2 (за три квартали 2017 року), від 04.02.2018 №4520400 (за 2016 рік /річна/) ТОВ «Селена» нараховано суму 12 712,38 грн.
Згідно з банківськими виписками позивачем фактично було сплачено 13159,48 грн.
Отже, сума переплати за вказаними платежами становить 447,10 грн.
Разом з тим, заявлені позивачем вимоги на суму 4 894,00 грн (5341,10 - 447,10) не підтверджені будь-якими доказами, а тому вимоги в цій частині правомірно відхилені судом першої інстанції.
Згідно з податковими деклараціями з плати за землю /орендної плати/ за 2015 рік /уточнююча/ від 07.07.2015 №4, від 07.07.2015 №5 (за 2015 рік /уточнююча/), від 07.07.2015 №6 (за 2015 рік /уточнююча/), від 23.03.2016 №1 (за 2016 рік /уточнююча/), від 09.08.2017 №1 (за 2017 рік /уточнююча/) нараховано орендної плати за землю у сумі 395 554,75 грн. При цьому, починаючи з лютого 2016 року орендні платежі були збільшені: у лютому 2016 року на 1 110,63 грн, березень-листопад 2016 року на 3 089,58 грн, грудень 2016 року на 3 089,55 грн (загальна сума коштів, на яку збільшені щомісячні орендні платежі за вказаний період складає 32 006,40 грн, як сума річної орендної плати за землю).
Згідно з банківськими виписками позивачем фактично було сплачено 396371,67 грн.
Таким чином, сума переплати становить 816,92 грн.
Сума 32 006,40 грн за 2016 рік була нарахована безпідставно, оскільки рішенням Господарського суду Черкаської області від 22.07.2016 у справі №925/554/16 визнано недійсним договір оренди земельної ділянки площею 1,67 га (кадастровий №7124986000:04:007:0095) від 19.02.2016, укладений між Свидівоцькою сільською радою та ТОВ «Селена».
Таким чином, загальна сума коштів, які підлягають стягненню з місцевого бюджету Будищенської територіальної громади, складає 33 270,42 грн (447,10 + 816,92 +32006,40).
Згідно з податковими деклараціями з екологічного податку від 21.06.2016 №2 (уточнююча) за І квартал 2016 року, від 06.08.2016 №3 (звітна) за 2 квартал 2016 року, від 14.10.2016 №4 (звітна) за 3 квартал 2016 року, від 07.02.2017 №4 (звітна) за 4 квартал 2016 року, від 07.05.2017 №1 (звітна) за 1 квартал 2017 року, від 09.08.2017 №2 (звітна) за 2 квартал 2017 року, від 09.11.2017 №3 (звітна) за 3 квартал 2017 року, від 04.02.2018 №4 (звітна) за 4 квартал 2017 року нараховано екологічного податку за розміщення відходів 38,39 грн.
Фактично позивачем згідно з банківськими виписками сплачено 63,62  грн.
Таким чином, сума переплати за вказаним податком становить 25,23 грн.
Згідно з податковими деклараціями екологічного податку від 10.03.2016 №8 (уточнююча) за 4 квартал 2015 року, від 21.06.2016 №2 (уточнююча) за 1 квартал 2016 року, від 06.08.2016 №3 (звітна) за 2 квартал 2016 року, від 14.10.2016 №4 (звітна) за 3 квартал 2016 року, від 07.02.2017 №4 (звітна) за 4 квартал 2016 року, від 07.05.2017 №1 (звітна) за 1 квартал 2017 року, від 09.08.2017 №2 (звітна) за 2 квартал 2017 року, від 09.11.2017 №3 (звітна) за 3 квартал 2017 року, від 04.02.2018 №4 (звітна) за 4 квартал 2017 року нараховано екологічного податку за викиди 1136,77 грн.
Згідно з банківськими виписками позивачем фактично було сплачено 1147,42 грн.
Отже переплата становить 10,65 грн.
Згідно з податковою декларацією з рентної плати від 25.02.2016 №5 (уточнююча) за 4 квартал 2015 року, від 21.06.2016 №2 (уточнююча) за 1 квартал 2016 року, від 08.08.2016 №2 (звітна) за 2 квартал 2016 року, від 14.10.2016 №3 (звітна) за 3 квартал 2016 року, від 30.01.2017 №4 (звітна) за 4 квартал 2016 року, від 05.09.2017 №5 (уточнююча) за 1 квартал 2017 року, від 05.09.2017 №6 (уточнююча) за 2 квартал 2017 року, від 09.11.2017 №3 (звітна) за 3 квартал 2017 року, від 28.01.2018 №4 (звітна) за 4 квартал 2017 року нараховано рентної плати за спеціальне використання води 7 588,64 грн.
Згідно з банківськими виписками позивачем було сплачено 9 125,33 грн.
Таким чином, переплата становить 1536,69 грн.
Згідно з податковими деклараціями з податку на прибуток від 21.03.2016 за 2015 рік (річна) (уточнююча), від 16.06.2016 за 1 квартал 2016 року (уточнююча), від 08.08.2016 за півріччя 2016 року (звітна), від 15.11.2016 за три квартали 2016 року (уточнююча), від 09.02.2017 за 2016 рік (річна) нараховано податку на прибуток 27115,00 грн, з яких сплачено позивачем 30 965,70 грн.
Таким чином, переплата із вказаного обов`язкового платежу становить 3850,70 грн.
Отже, загальна сума коштів, яка підлягає стягненню з Державного бюджету України на користь позивача складає 5 423,27 грн (25,23 + 10,65 + 1536,69 + 3850,70).
Судова колегія звертає увагу на те, що кошти державного бюджету належать на праві власності державі. Отже, боржником у зобов`язанні зі сплати коштів державного бюджету є держава Україна як учасник цивільних відносин (частина друга статті 2 ЦК України). У даній категорії справ відповідачем є держава, яка бере участь у справі через відповідний орган (органи) державної влади. Такими органами у даній справі є Державна податкова служба України в особі Головного управління ДПС у Черкаській області, якій були надміру перерховані кошти, та Державна казначейська служба України в особі Головного управління ДКСУ в Черкаській області, яка відповідно до законодавства є органом, що здійснює повернення коштів з державного бюджету.
Аналогічно кошти місцевого бюджету належать на праві відповідній територіальній громаді. Отже, боржником у зобов`язанні зі сплати коштів місцевого бюджету є територіальна громада як учасник цивільних відносин (частина друга статті 2 ЦК України). У даній категорії справ відповідачем є територіальна громада, яка бере участь у справі через відповідні її органи. Такими органами у даній справі є Будищенська сільська рада (яка є правонаступником Свидівоцької сільської ради 19622, Черкаська область, Черкаський район, с. Свидівок, вул. Шевченка,177, ідентифікаційний код  26323479), якій були надміру перераховані кошти, та Державна казначейська служба України в особі Головного управління ДКСУ в Черкаській області, яка відповідно до законодавства є органом, що здійснює повернення коштів з місцевого бюджету.
Відповідно до ч. 5 ст. 238 ГПК України вимог про зазначення таких відомостей, як орган, через який грошові кошти мають перераховуватися, номера (види) рахунків, з яких має бути здійснено стягнення (списання) коштів не встановлено.
Таким чином, необхідності зазначення таких відомостей, як орган, через який грошові кошти мають перераховуватись, або номера чи виду рахунку, з якого має бути здійснено стягнення/списання, наведені вище положення не встановлюють, оскільки такі відомості не впливають ні на підстави, ні на обов`язковість відновлення права позивача в разі встановлення судом його порушення, та за своєю суттю є регламентацією способу та порядку виконання судового рішення, що має відображатися у відповідних нормативних актах, а не резолютивній частині рішення.
Наведена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2018 у справі №910/23967/16 та постанові Верховного Суду від 12.06.2020 у справі №906/775/17.
Враховуючи викладене в сукупності, судова колегія погоджується з висновками місцевого господарського суду про обґрунтованість та доведеність належними доказами позовних вимог.
Відповідно до ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування», сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені конституцією України, цим та іншими законами.
Статтею 26 Закону визначено як виключну компетенцію сільської ради затвердження місцевого бюджету, внесення змін до нього, затвердження звіту про виконання бюджету, прийняття рішень про передачу коштів з відповідного місцевого бюджету.
Таким чином, сільська рада є основним органом місцевого самоврядування в питаннях пов`язаних із місцевим бюджетом.
Свидівоцька та Будищенська сільські ради є органами місцевого самоврядування, які відповідно до ст.19 Конституції України зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
При цьому, прийняття рішення щодо передачі прав та обов`язків щодо договірних відносин виконавчому комітету не усуває від відповідних відносин юридичну особу, оскільки прийняття такого рішення не є переходом прав та обов`язків від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва, а лише дає повноваження іншій особі представляти інтереси іншої особи в тих або інших правовідносинах (тобто, виконавчий комітет не є правонаступником сільської ради щодо цих прав та обов`язків). Також визначення виконавчого комітету розпорядником бюджетних коштів не відміняє представницьких функцій сільської ради відповідної територіальної громади та не усуває сільську раду від виконання функцій, які складають виключну компетенцію сільської ради та не заміщають цим самим один орган місцевого самоврядування іншим.
Вказані обставини спростовують доводи скаржника про те, що він не є належним відповідачем у цій справі, оскільки не є розпорядником коштів або органом, що контролює справляння надходжень до бюджету.
Крім того, відповідно до п.1.3 ст.1 Податкового кодексу України цей Кодекс не регулює питання погашення податкових зобов`язань або стягнення податкового боргу з осіб, на яких поширюються судові процедури, визначені Кодексом України з процедур банкрутства. Відповідно до п. 87.10 ст. 87 Податкового кодексу України з моменту винесення судом ухвали про порушення провадження у справі про банкрутство платника податків порядок погашення грошових зобов`язань, які включені до конкурсних кредиторських вимог контролюючих органів до такого боржника, визначається згідно з Кодексом України з процедур банкрутства без застосування норм цього Кодексу.
У зв`язку з цим судом першої інстанції правомірно відхилено посилання відповідача-4 про необхідність і можливість застосування норм Податкового кодексу України до правовідносин у даному спорі, оскільки судом не вирішується питання повернення надміру сплачених коштів відповідно до положень Податкового кодексу України, а вирішується питання про стягнення безпідставно отриманих коштів відповідно до ст.1212 Цивільного кодексу України.
Права особи, яка вважає себе власником майна, підлягають захисту шляхом задоволення позову до володільця, з використанням правового механізму, установленого статтею 1212 ЦК України у разі наявності правових відносин речово-правового характеру безпосередньо між власником та володільцем майна. Такий спосіб захисту можливий шляхом пред`явлення відповідного позову, якщо для цього існують підстави, передбачені статтею 1212 ЦК України, які дають у даному випадку право платнику скористатись своїм правом на судове оскарження бездіяльності органу державної влади шляхом звернення з позовом про стягнення відповідної суми коштів (повернення надміру сплаченої суми) з державного та місцевого бюджетів.
Безпідставним також є посилання апелянта на вихід суду за межі позовних вимог.
Так, ціна заявлених позовних вимог становить 43 587,69 грн. Позов заявлено щодо стягнення із місцевого та державного бюджетів в межах визначених сум.
Апеляційним судом встановлено, що оскаржуваним рішенням суду позов було задоволено частково і присуджено до стягнення меншу суму, ніж було заявлено позивачем та в межах ціни позову. 
При цьому, відповідна сума коштів стягнута з державного та місцевого бюджетів, щодо яких саме і були заявлені позовні вимоги, в межах обставин, наведених позивачем в обґрунтування такого позову. 
Таким чином, при прийнятті оскаржуваного рішення суд не вийшов за межі позовних вимог. 
В той же час, питання кваліфікації правовідносин та застосування норм права не стосується саме меж та обсягу заявлених позовних вимог. 
Поряд з наведеним, судова колегія звертає увагу скаржника, що у процесуальному законодавстві діє принцип «jura novit curia» («суд знає закони»), який полягає в тому, що: 1) суд знає право; 2) суд самостійно здійснює пошук правових норм щодо спору безвідносно до посилання сторін; 3) суд самостійно застосовує право до фактичних обставин спору (da mihi factum, dabo tibi jus). Активна роль суду в цивільному процесі проявляється, зокрема, у самостійній кваліфікації судом правової природи відносин між позивачем та відповідачем, виборі і застосуванні до спірних правовідносин відповідних норм права, повного і всебічного з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Таким чином, при вирішенні спору суд в межах своїх процесуальних функціональних повноважень та в межах позовних вимог встановлює зміст (правову природу, права та обов`язки ін.) правовідносин сторін, які випливають із встановлених обставин, та визначає правову норму, яка підлягає застосуванню до цих правовідносин. Законодавець указує саме на «норму права», що є значно конкретизованим, аніж закон. Більше того, з огляду на положення ГПК України така функціональність суду носить імперативний характер. Підсумок такої процесуальної діяльності суду знаходять своє відображення в судовому рішенні, зокрема у його мотивувальній й резолютивній частинах.
Отже, обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи з фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору, покладено саме на суд, що є складовою класичного принципу jura novit curia. (Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.06.2021 по справі  №904/5726/19).
Доводи відповідача-4 про те, що доказами переплати коштів є лише оригінал або копія розрахункового документа (платіжного доручення, квитанції тощо) колегією суддів до уваги не беруться, оскільки банківські виписки є належними та достовірними доказами, які підтверджують факт перерахування коштів, рух коштів на відповідному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Подібні правові висновки стосовно банківських виписок як належного доказу по справі викладено Верховним Судом у постанові від 25.05.2021 по справі №554/4300/16-ц.
Дані обставини, в свою чергу, спростовують відповідні твердження скаржника, що позивачем не надано належним доказів, які б підтверджували факт зарахування коштів до місцевого бюджету Свидівоцької та Будищенської сільських рад.
Стосовно доводів скаржника про пропуск позивачем строку позовної давності для звернення до суду з відповідним позовом, а також не з`ясування відповідних обставин судом першої інстанції, колегія суддів зазначає, що згідно з положенням статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Нормою частини третьої статті 267 ЦК України встановлено, що суд застосовує позовну давність лише за заявою сторони у спорі, зробленою до ухвалення судом рішення.
Тлумачення частини третьої статті 267 ЦК України, положення якої сформульовано із застосуванням слова «лише» (аналог «тільки», «виключно»), та відсутність будь-якого іншого нормативно-правового акта, який би встановлював інше правило застосування позовної давності, дає підстави для твердження про те, що із цього положення виплаває безумовний висновок, відповідно до якого за відсутності заяви сторони у спорі, позовна давність судом не застосовується.
Виходячи із основних засад цивільного права, які характеризуються загальним підходом до певної групи цивільних правовідносин, принципу рівності правового регулювання окремого виду правовідносин та аналізуючи норми розділу V ЦК України "Строки та терміни. Позовна давність" у їх сукупності, слід дійти висновку про поширення норми частини третьої статті 267 ЦК України як на загальну, так і спеціальну позовну давність.
Отже, без заяви сторони у спорі позовна давність застосовуватися не може за жодних обставин, оскільки можливість застосування позовної давності пов`язана лише з наявністю про це заяви сторони, зробленої до ухвалення рішення судом першої інстанції.
Аналогічних правових висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 21.10.2020 у справі №509/3589/16-ц, від 04.09.2019 у справі №311/380/16-ц, від 13.11.2019 у справі 496/4057/16-ц, від 04.12.2019 у справі №761/11035/14-ц, від 06.05.2020 у справі №607/14527/15-ц, від 02.10.2019 у справі №175/5093/15    -ц.
В силу приписів ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції при розгляді справи здійснює перевірку і оцінку фактичних обставин справи та їх юридичну кваліфікацію в межах доводів апеляційної скарги, які вже були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Тобто, суд апеляційної інстанції в межах своїх повноважень здійснює перевірку і оцінку фактичних обставин справи та їх юридичну кваліфікацію, а також переглядає в апеляційному порядку законність винесення судових актів, прийнятих місцевими господарськими судами, в межах доводів апеляційної скарги, які були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Отже, нові матеріально-правові вимоги, які не були предметом розгляду в суді першої інстанції, не приймаються та не розглядаються судом апеляційної інстанції.  
Водночас, судом враховано висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 27.05.2021 у справі №911/4923/14, за якими згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Створення рівних можливостей учасникам процесу у доступі до суду та до реалізації і захисту їх прав є частиною гарантій справедливого правосуддя, зокрема принципів рівності та змагальності сторін.
Відповідач, який не був належним чином (згідно з вимогами процесуального закону) повідомлений про час і місце розгляду справи у суді першої інстанції, не має рівних з позивачем можливостей подання доказів, їх дослідження та доведення перед цим судом їх переконливості, а також не може нарівні з позивачем довести у суді першої інстанції ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх заперечень.
Той факт, що відповідач, який не був належно повідомлений судом першої інстанції про час і місце розгляду справи, не брав участі у такому розгляді, є підставою для вирішення апеляційним судом заяви цього відповідача про застосування позовної давності, навіть якщо така заява не подавалася ним у суді першої інстанції (висновок сформований у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 у справі №200/11343/14-ц). 
Отже, умовою для вирішення апеляційним судом заяви відповідача про застосування позовної давності, навіть якщо така заява не подавалася ним у суді першої інстанції, є неналежне (без дотримання вимог процесуального законодавства) повідомлення його сторони про час і місце розгляду справи у суді першої інстанції.
Суд зазначає, що Будищенську сільську раду було належним чином повідомлено місцевим господарським судом про розгляд справи, про що свідчить участь представника в судових засіданнях 01.02.2022 та 22.02.2022, а також подання ним процесуальних документів по суті спору.
Разом з тим, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в суді першої інстанції скаржник мав достатньо часу для звернення до суду із заявою про застосування позовної давності до вимог ліквідатора ТОВ «Селена», однак своїм правом не скористався. 
Тобто, станом на дату розгляду судом першої інстанції справи по суті заявлених вимог та прийняття за наслідками такого розгляду оскаржуваного судового рішення в матеріалах справи була відсутня заява як відповідача-4 так і інших учасників провадження у справі про застосування строків позовної давності на підставі приписів ч. 3 ст. 267 ЦК України.
Таким чином, оскільки апелянт не подавав заяву про застосування наслідків спливу строку позовної давності до позовних вимог у суді першої інстанції до ухвалення цим судом оскаржуваного рішення, у апеляційного суду відсутні підстави застосовувати вказані норми матеріального права та відмовляти у задоволенні позову з цих підстав, з огляду на що відповідні доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу.
Судова колегія також звертає увагу скаржника на те, що Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Серявін та інші проти України» вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
Названий Суд зазначив, що, хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Трофимчук проти України»).
Таким чином, судом в повній мірі досліджено та надано оцінку всім наявним у справі доказам та обставинам справи, а доводи апелянта щодо неправильного застосування судом норм процесуального права і неповноти з`ясування обставин, що мають значення для справи, не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи в апеляційному порядку.
Інші доводи скаржника судом апеляційної інстанції відхиляються як такі, що не впливають на суть прийнятого судового рішення і не потребують детальної відповіді з огляду на прийняте судом рішення у справі.
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла до висновку, що рішення місцевого господарського суду прийнято у відповідності до норм чинного законодавства, доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі,  безпідставні необґрунтовані та недоведені, спростовуються матеріалами справи та правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, з огляду на що правових підстав для її задоволення та скасування оскаржуваного рішення не вбачається.
Керуючись ст.ст. 129, 240, 255, 267-270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Кодексом України з процедур банкрутства, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Будищенської сільської ради Черкаського району Черкаської області залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду Черкаської області від 01.03.2022 у справі №925/181/20(925/1747/21) залишити без змін.
3. Справу № 925/181/20(925/1747/21) повернути до Господарського суду Черкаської області.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений статтями 288, 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано - 19.09.2022 (у зв`язку з перебуванням судді Полякова Б.М. у відпустці).

Головуючий суддя                                                            Б.В. Отрюх 

Судді                                                                                С.В. Сотніков

                                                                                Б.М. Поляков