УХВАЛА
03 жовтня 2022 року
м. Київ
справа № 161/1764/18
провадження № 51-2420 ск 22
Колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:
головуючої                           ОСОБА_2.,
суддів                                    ОСОБА_3., ОСОБА_4.,
 
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 березня     2022 року та ухвалу Волинського апеляційного суду від 19 липня 2022 року і
встановила:
За ухвалою колегії суддів Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 22 серпня 2022 рокузазначену касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1 залишено без руху з підстав її невідповідності вимогам 
ст. 427 КПК України та надано строк для усунення недоліків - п`ятнадцять днів з дня отримання копії цієї ухвали. При цьому скаржнику було роз`яснено, що у випадку неусунення недоліків касаційну скаргу буде повернуто.
Зокрема серед недоліків було вказано на те, що засудженому необхідно було врахувати та виконати вимоги до касаційної скарги, визначені нормами статей 427, 438 КПК України. Крім того, вимоги прохальної частини касаційної скарги зазначені без урахування повноважень суду касаційної інстанції, визначених у ст. 436 КПК України. 
У межах наданого строку засуджений ОСОБА_1 повторно звернувся до суду касаційної інстанції. Проте приписів ст. 427 КПК України ним знову не дотримано, недоліки не усунуто. Зокрема, замість нової касаційної скарги ним подано додаток до касаційної скарги, що перешкоджає реалізації положень 
ст. 430 вказаного Кодексу.
Як і у попередній касаційній скарзі прохальна частина доповнень до касаційної скарги про ухвалення нового вироку не узгоджується з положеннями ст. 436 КПК України.
Недотримання засудженим ОСОБА_1 , вимог КПК України при подачі скарги перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження у справі.
Також суд вважає за необхідне згідно з приписом ст. 20 КПК України роз`яснити засудженому його право на кваліфіковану правову допомогу.
Відповідно до ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
У ч. 2 ст. 8 Кримінально-виконавчого кодексу України (далі - КВК України) засудженому гарантується право на правову допомогу. Для одержання правової допомоги засуджені можуть користуватися послугами адвокатів або інших фахівців у галузі права, які за законом мають право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.
Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 14 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» від       02 червня 2011 року № 3460-VI (далі - Закон № 3460-VI) право на безоплатну вторинну правову допомогу згідно з цим Законом та іншими законами України мають також особи, засуджені до покарання у вигляді позбавлення волі, - на всі види правових послуг, передбачені частиною другою ст.13 цього Закону (в тому числі захист і складання документів процесуального характеру).
Захист, складання документів процесуального характеру та здійснення представництва інтересів особи, засудженої до покарання у вигляді позбавлення волі, за зверненням такої особи або за ухвалою суду забезпечують Регіональні центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги (підпункт 2 пункту 8 Положення про центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 
2 липня 2012 року № 967/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 
24 травня 2016 року № 1487/5).
Таким чином, для засуджених до покарання у виді позбавлення волі на час підготовки ними заяв про перегляд судових рішень, які набрали законної сили і за якими таким особам було призначене відповідне покарання, законом встановлено гарантії їх права на правову допомогу.
Тому для одержання правової допомоги під час складання документів процесуального характеру засуджений, який відбуває покарання у виді позбавлення волі, за змістом статей 110 і 113 КВК України вправі через адміністрацію виправної колонії звернутися до відповідного Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги.
За таких обставин колегія суддів вважає, що касаційну скаргу і доповнення до неї слід повернути скаржнику на підставі п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 429 КПК України, повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Ураховуючи викладене, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України, колегія суддів
постановила:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 березня 2022 року та ухвалу Волинського апеляційного суду від 19 липня 2022 року з усіма доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:

 
ОСОБА_2                          ОСОБА_4                          ОСОБА_3