Номер провадження: 22-ц/813/1810/22 
Справа № 617/1845/19
Головуючий у першій інстанції Донцов Д.Ю.
Доповідач Комлева О. С.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2022 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
Головуючого-судді Комлевої О.С.,
суддів: Сегеди С.М., Цюри Т.В.,
з участю секретаря Шлапак А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду апеляційні скарги акціонерного товариства «Таскомбанк», приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Долинського Миколи Миколайовича на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 15 травня 2020 року, ухваленого під головуванням судді Донцова Д.Ю, повний текст рішення складений 15 травня 2020 року,у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Долинського Миколи Миколайовича, державного підприємства «Сетам», треті особи: ОСОБА_2 , Державна Казначейська служба України, акціонерне товариство «Таскомбанк» про захист прав споживача, розірвання договору у формі акта державного виконавця про проведення електронних торгів та стягнення грошових коштів,-
в с т а н о в и в:
У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Вовчанського районного суду Харківської області з позовом до приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Долинського М.М., державного підприємства «Сетам», треті особи: ОСОБА_2 , Державна Казначейська служба України, акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживача, розірвання договору у формі акта державного виконавця про проведення електронних торгів та стягнення грошових коштів, в якому просив:
- розірвати договір купівлі-продажу у формі акта приватного виконавця про проведені електронні торги від 02.05.2019 року щодо придбання рухомого майна – навантажувача телескопічного JCB -530-70, 2007 року випуску, жовтого кольору, заводський номер JCB-530-70/4/0781/1, реєстраційний номер НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 25.07.2016 року;
- стягнути з приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Долинського М.М. грошові кошти в розмірі 594 462,50 грн. з урахуванням 3% річних у розмірі 6449,50 грн. та інфляційних витрат в розмірі 2377,85 грн., а всього – 603 289,85 грн., стягнути з ДП «Сетам» грошові кошти в розмірі 31 289,50 грн.
В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що 10.04.2019 року ДП «Сетам» були проведені електронні торги щодо навантажувача телескопічного JCB -530-70, 2007 року випуску. За результатами проведених електронних торгів переможцем став позивач ОСОБА_1 , про що 02.05.2019 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області складено акт. Однак, придбане майно не було передано на користь позивача, приватним виконавцем встановлено факт втрати майна, після чого позивач звернувся із заявою про повернення сплачених ним на депозитний рахунок коштів в розмірі 594 462,50 грн. та гарантійного внеску на користь ДП «Сетам» в розмірі 31 287,50 грн., однак вимогу позивача не було виконано, що стало підставою для звернення до суду із вказаною позовною заявою. Окрім цього, позивач просить стягнути на його користь з приватного виконавця суму боргу з урахуванням положень ст. 625 ЦК України, тобто з урахуванням 3% річних в розмірі 6449,50 грн. та інфляційних втрат в розмірі 2377,85 грн., а разом 603 289,85 грн.
Ухвалою Вовчанського районного суду Харківської області від 25.11.2019 року матеріали позовної заяви були передані до Приморського районного суду м. Одеси.
Ухвалою суду АТ КБ «ПриватБанк» виключено із складу учасників справи та залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору – АТ «Таскомбанк».
Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 15 травня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволений частково.
Розірвано договір купівлі-продажу у формі акта приватного виконавця про проведені електронні торги від 02.05.2019 року щодо придбання ОСОБА_1 рухомого майна – навантажувача телескопічного JCB -530-70, 2007 року випуску, жовтого кольору, заводський номер JCB -530-70/4/0781/1, реєстраційний номер НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 25.07.2016 року.
Стягнуто з приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Долинського М.М. на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі – 603 289,85 грн., з яких - 594462,50 грн. – сума основного боргу, 6449,50 грн. - 3% річних, 2377,85 грн. - інфляційні витрати.
Вирішено питання про судові витрати.
В задоволенні позовних вимог до ДП «Сетам» відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду, акціонерне товариство «Таскомбанк», звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якої просить рішення суду скасувати, ухвалити нове про відмову у задоволені позову, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, апелянт зазначає, що судом першої інстанції на адресу акціонерного товариства «Таскомбанк» не була направлена копія ухвали про залучення його в якості третьої особи, також судом на їх адресу на направлялась копія позовної заяви з додатками, а також після його залучення Банк не отримував жодної судової повістки, що позбавило його можливості бути присутнім в судовому засідання та надати заперечення проти заявлених позовних вимог.
Також апелянт вважає, що судом помилково не було враховано положення ст. 530 ЦК України, внаслідок чого суд дійшов передчасного висновку про невиконання апелянтом обов`язку із передачі навантажувача телескопічного JCB -530-70, 2007 року випуску.
Вважає, що обраний позивачем спосіб захисту не відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.
Також не погоджуючись з рішенням суду, приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Долинський М.М., звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якої просить рішення суду скасувати, ухвалити нове про відмову у задоволені позову, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, апелянт також зазначає, що судом помилково не було враховано положення ст. 530 ЦК України, внаслідок чого суд дійшов передчасного висновку про невиконання апелянтом обов`язку із передачі навантажувача телескопічного JCB -530-70, 2007 року випуску
Крім того, заявляючи вимогу про розірвання договору позивач обрав спосіб захисту, що не пов`язаний із змістом права за захистом якого звернувся до суду, що вказує на неналежність обраного способу судового захисту
У своїх відзивах на апеляційні скарги, ОСОБА_1 зазначає, що рішення суду є законним та обґрунтованим, доводи апеляційних скарг не містять підстав для їх задоволення та скасування рішення суду.
Рішення суду в частині відмови у задоволенні вимог до ДП «Сетам» про стягнення суми гарантійного внеску та основної винагороди – сторонами не оскаржується.
ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , Державна Казначейська служба України про призначене судове засідання на 30 листопада 2022 року були сповіщені у відповідності до п.п. 2, 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України.
Адвокат Ганчук Г.В., представник приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Долинського М.М. на відеозв`язок вийшов вже після виходу колегії суддів з нарадчої кімнати.
Клопотань від адвоката Ганчука Г.В. під час налаштування відеозв`язку про відкладання розгляду справи не заявлялось.
Заяв, або клопотань про відкладення розгляду справи від учасників справи до суду не надходило.
Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Апеляційний суд з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу у відсутність сторін, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, явка яких не визнавалась апеляційним судом обов`язковою.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення адвоката Пономаря С.Г., представника акціонерного товариства «Таскомбанк», перевіривши доводи апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, з наступних підстав.
Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
У відповідності до ст. 367ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно  до ст. 375ЦПК України,  суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Статтею 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що10.04.2019 року ДП «Сетам» були проведені електронні торги щодо навантажувача телескопічного JCB -530-70, 2007 року випуску, жовтого кольору, заводський номер JCB -530-70/4/0781/1, реєстраційний номер НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 25.07.2016 року (реєстраційний номер лота 338531).
За результатами проведених електронних торгів переможцем став ОСОБА_1 , що підтверджується протоколом проведення електронних торгів №397970. Майно придбано на торгах за ціною 625 750,00 грн., з яких 28 851,26 грн. – гарантійний внесок за участь у торгах, та 2436,24 грн. – додаткова винагорода організатора, що разом складає 31287,50 грн., які було сплачено на користь ДП «Сетам», та 594 462,50 грн. – сплачено на депозитний рахунок приватного виконавця, що підтверджується наявними в матеріалах справи дублікатами квитанцій.
02.05.2019 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Долинським М.М. складено акт про проведені електронні торги у ВП №58304807.
Майно зберігалось за адресою: Одеська область, Любашівський район, с. Гвоздавка Друга, однак, прибувши за адресою місцезнаходження майна, позивачем встановлено його відсутність за місцем зберігання.
11.06.2019 року та 27.06.2019 року ОСОБА_1 звернувся до приватного виконавця із запитом щодо проведення перевірки наявності придбаного майна або повернення сплаченої суми. Вимогу про повернення сплачених коштів приватним виконавцем отримано 02.07.2019 року.
06.08.2019 року листом №4210 приватний виконавець повідомив позивача, що в ході проведення перевірки майно за місцем зберігання виявлено не було, а відповідальний зберігач майна в особі директора ТОВ «Виробничо-наукова фірма «Зеленогірське» Кобзуненко О.О. звільнений з підприємства. Окрім цього приватний виконавець повідомив про неможливість повернення сплачених грошових коштів у зв`язку з тим, що кошти в розмірі 594462,50 грн. були перераховані на рахунок стягувача АТ «Таскомбанк».
Також судом встановлено, що передання придбаного майна покупцеві не відбулось.
Задовольняючи частково позов ОСОБА_1 про захист прав споживача, розірвання договору у формі акту державного виконавця про проведення електронних торгів та стягнення грошових коштів, суд першої інстанції виходив з наступного.
Згідно зі статтею 650 ЦК України особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства.
Частиною четвертою статті 656 ЦК України встановлено, що до договорів купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.
За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.
Обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару (стаття 664 ЦК України).
Відповідно до частини другої статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.
Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Відповідно до частини першої статті 693 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, – у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.
Частинами другою, третьою статті 693 ЦК України передбачено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати; на суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати.
Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Судом вірно встановлено, що приватним виконавцем не передано ОСОБА_1 придбаний ним на електронних торгах товар – навантажувач телескопічний JCB -530-70, 2007 року випуску, жовтого кольору, заводський номер JCB -530-70/4/0781/1, на що останній розраховував, беручи участь у таких торгах, що свідчить про істотне порушення договору приватним виконавцем як продавцем, у зв`язку з чим суд дійшов до обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для розірвання договору купівлі-продажу, оформленого у вигляді акту державного виконавця, із стягненням з приватного виконавця, як з продавця, сплачених позивачем, як покупцем, коштів за такий товар у розмірі 594 462,50 грн.
Колегія суддів вважає вказані висновки суду правильними та звертає увагу на аналогічний правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 07.07.2021 року у справі № 297/2497/17, в якій зазначено наступне:
Процедура реалізації майна на прилюдних торгах полягає у забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця-учасника прилюдних торгів за плату. Така процедура полягає в укладенні та виконанні договору купівлі-продажу. На підтвердження його укладення складається відповідний протокол, а на підтвердження виконання з боку продавця - акт про проведені прилюдні торги ( № 12-127гс19)).
Вказане підтверджують приписи частини першої статті 650, частини першої статті 655 та частини четвертої статті 656 ЦК України. Так, стаття 650 ЦК України закріплює такий спосіб реалізації майна, як укладення договорів на біржах, аукціонах (торгах), конкурсах, та відсилає до інших нормативних актів, які мають встановлювати особливості укладення цих договорів. До цього зводиться і зміст припису частини четвертої статті 656 ЦК України, згідно з яким до таких договорів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.
За змістом частини другої статті 638 та частини першої статті 640 ЦК України моментом укладення договору купівлі-продажу на прилюдних торгах є момент визначення переможця торгів, тобто момент акцепту пропозиції останнього щодо ціни. Оформлення та підписання договору купівлі-продажу як окремого документа Тимчасовим порядком не передбачено. Підставою набуття у власність нерухомого майна, придбаного на прилюдних торгах, є договір купівлі-продажу та дії, спрямовані на передання такого майна у володіння покупця, що підтверджують відповідний протокол, акт про проведені прилюдні торги та державна реєстрація права власності за покупцем, а не свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (постанова Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі № 438/610/14-ц (провадження № 14-577цс19)).
Відповідно до частини першої статті 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.
Згідно зі статтею 678 ЦК України у разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: 1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару.
Відповідно до частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
Згідно із частиною другою статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Верховний Суд України у постанові від 18 вересня 2013 року у справі № 6-75цс13 вказав на такі особливості застосування статті 651 ЦК України. Суд оцінює істотність порушення договору, використовуючи термін «значна міра», яка проявляється у позбавленні сторони бажаного результату, який вона мала отримати при укладенні договору. При цьому вина сторони, яка істотно порушила договір, не має будь-якого значення ні для оцінки порушення як істотного, ні для виникнення права у другої сторони вимагати розірвання договору. Важливим критерієм істотності порушення договору також є розмір завданої шкоди, спричиненої таким порушенням, і який позбавляє потерпілу сторону отримати бажане при укладенні договору. Мова йде не лише про завдання шкоди у грошовій формі, що є прямими збитками, а також і про становище такої сторони, коли вона позбавляється можливості використовувати отримані результати договору.
Приймаючи до уваги, що після проведення електронних торгів та повної сплати позивачем вартості придбаного майна передача його не відбулась, висновки суду про розірвання договору купівлі-продажу є вірними, оскільки були порушені права ОСОБА_1 , як покупця товару (споживача).
З урахуванням викладеного, а також відповідно до вимог ст. 625 ЦК України, колегія суддів вважає також обґрунтованими висновки суду про стягнення суми боргу із урахуванням 3% річних у розмірі 6449,50 грн. та інфляційних витрат в розмірі 2377,85 грн., а всього – 603 289,85 грн. (розрахунок здійснено виходячи із 132 календарних днів прострочення виконання зобов`язання з повернення коштів, починаючи з 10.07.2019 року по день звернення до суду – 18.11.2019 року), оскільки вони відповідають вимогам закону.
На підставі вищевикладеного, суд встановивши фактичні обставини у справі, від яких залежить правильне вирішення спору, вірно застосувавши норми матеріального права, оцінивши докази у справі, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному їх дослідженні, прийшов до обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
Висновки суду відповідають вимогам закону, на які посилався суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі, а також підтверджується зібраними по справі доказами.
З вказаними висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів апеляційної інстанції.
Доводи апеляційних скарг акціонерного товариства «Таскомбанк» та приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Долинського М.М. про те, що судом помилково не було враховано положення ст. 530 ЦК України, внаслідок чого суд дійшов передчасного висновку про невиконання обов`язку із передачі навантажувача телескопічного JCB -530-70, 2007 року випуску, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки у відповідності до встановлених судом обставин, укладений договір купівлі-продажу виконаний не був.
Доводи про те, що обраний позивачем спосіб захисту не відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення також є безпідставними, оскільки позивач на законних підставах звернувся до суду за захистом своїх порушених прав, що передбачено нормами цивільно-процесуального законодавства, та поданий позов відповідає його способу захисту.
Крім того вказані доводи апеляційних скарг зводяться до переоцінки доказів та незгоди апелянта із висновками суду першої інстанції щодо встановлених обставин справи, ці доводи були предметом перевірки суду першої інстанції, який дав їм повну, всебічну та об`єктивну оцінку у своєму рішенні, проте повноваження суду апеляційної інстанції стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду (пункт 42 рішення у справі «Пономарьов проти України» (Заява № 3236/03).
Крім того, зазначені доводи не вказують на порушення судом норм матеріального та процесуального права та на незаконність судового рішення, і не є визначальними при ухваленні рішення.
Інші доводи апеляційних скарг також не є суттєвими, та такими, що не підлягають задоволенню.
Згідно з ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ч.2 ст.43 ЦПК України обов`язок надання усіх наявних доказів до початку розгляду справи по суті покладається саме на осіб, які беруть участь у справі.
За вимогами ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.
Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Одночасно, апеляційний суд звертає увагу на те, що за положеннями ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
За правилами ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України), а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст.81 ЦПК України).
Належність доказів - правова категорія, яка свідчить про взаємозв`язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню, як для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій.
Правила допустимості доказів визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину в справі. Правила допустимості доказів встановлені з метою об`єктивності та добросовісності у підтвердженні доказами обставин у справі, виходячи з того, що нелегітимні засоби не можуть використовуватися для досягнення легітимної мети, а також враховуючи те, що правосудність судового рішення, яке було ухвалене з урахуванням нелегітимного доказу, завжди буде під сумнівом.
Допустимість доказів є важливою ознакою доказів, що характеризує їх форму та означає, що обставини справи, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами.
Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
За ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Нових доказів на підтвердження доводів апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції надано не було.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи, висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32).
Пункт 1ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no. 2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41).
Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів розглянувши справу в межах позовних вимог та доводів апеляційних скарг на момент винесення судового рішення, вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, рішення суду відповідає фактичним обставинам справи, а наведені в апеляційних скаргах доводи правильність висновків суду не спростовують.
За таких обставин, доводи апеляційних скарг є безпідставними, всі доводи були розглянуті судом першої інстанції при розгляді справи, та їм була надана відповідна правові оцінка, а тому суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про те, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають, підстав для ухвалення нового рішення - не має.
Судова колегія, розглянувши справу прийшла до висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, в зв`язку з чим апеляційний суд залишає без задоволення апеляційні скарги і залишає рішення без змін.
Керуючись ст. ст.374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -
                                                    п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу акціонерного товариства «Таскомбанк» – залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Долинського Миколи Миколайовича – залишити без задоволення.
Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 15 травня 2020 року – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту постанови суду.
Повний текст судового рішення складений 05 грудня 2022 року.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ С.М. Сегеда

______________________________________ Т.В. Цюра