ПОСТАНОВА 
Іменем України

09 листопада 2022 року                                                         м. Кропивницький

справа № 392/582/22
провадження № 22-ц/4809/995/22 

       Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: 
       Мурашка С.І. (головуючий, суддя-доповідач), Карпенка О. Л., Чельник О. І.,
       за участі секретаря – Гончар В. В.,
учасники справи:
       заявник – ОСОБА_1 ,
заінтересовані особи – Маловисківський відділ державної виконавчої служби у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південно – Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (М. Дніпро), Злинська сільська рада,
       розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому апеляційну скаргу Маловисківського відділу державної виконавчої служби у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) на ухвалу Маловисківського районного суду Кіровоградської області 21 липня 2022 року у складі судді Кратка Д. М. і

В С Т А Н О В И В:

В червні 2022 року ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою та просив:
- визнати протиправною і скасувати постанову заступник аначальника Маловисківського відділу державної виконавчої служби у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерста юстиції (м. Дніпро) Драган Наталії Миколаївни від 16 травня 2022 року про закінчення виконавчого провадження № 68869077;
- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Маловисківського відділу державної виконавчої служби у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерста юстиції (м. Дніпро) на користь  ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 5 000 гривень.
       Скарга мотивована тим, що рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 30.11.2017, у справі № 392/1369/17 визнано за ОСОБА_1 , право на земельну частку (пай), площею 4,10 га, в умовах кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), розташовану на території Злинської сільської ради, у землі, яка перебувала у колективній власності пайового колективного господарства Перше Травня.
Після набрання чинності вказаного рішення, ОСОБА_1 неодноразово звертався із заявою до Злинської сільської ради з проханням виділити йому в натурі вказану земельну ділянку і тим самим виконати рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області. На заяви надавались відповіді про те, що вільних земельних ділянок не має, тому рішення не виконується.
Однак, згідно з інформаційною довідкою від 06.08.2020 року № 333 та додатків до неї КСП «1 Травня» не розпайовано 35,62 га та передано вказані землі в оренду.
Рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 23.12.2021 року у справі № 392/576/21 зобов`язано Злинську сільську раду Маловисківського району Кіровоградської області виділити у натурі (на місцевості) ОСОБА_1 земельну ділянку на території Злинської сільської ради у розмірах 4,10 умовних кадастрових гектарів.
На виконання вказаного рішення суду виданий виконавчий лист від 01.02.2022 № 392/576/21, який поданий для примусового виконання до Маловисківського ВДВС.
Постановою Маловисківського ВДВС від 16.05.2022 відкрито виконавче провадження № 68869077. 
Постановою Маловисківського ВДВС від 16.05.2022 виконавче провадження закінчено відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.
Ухвалою Маловисківського районного суду Кіровоградської області 21 липня 2022 року задоволено скаргу.
Визнано протиправною і скасовано постанову заступника начальника Маловисківського відділу державної виконавчої служби у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Драган Наталії Миколаївни від 16 травня 2022 року про закінчення виконавчого провадження № 68869077.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Маловисківського відділу державної виконавчої служби у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерста юстиції (м. Дніпро) на користь ОСОБА_1 (адреса місця проживання: витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 5000 гривень.
Ухвала суду мотивована тим, що заступник начальника Маловисківського відділу державної виконавчої служби у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Драган Н. М. передчасно винесла постанову від 16.05.2022 про закриття виконавчого провадження № 68869077, оскільки рішенням сесії Злинської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області № 979 від 21.01.2022 надано ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у його власність, що є однією зі стадій єдиного процесу дій надання земельної ділянки у власність та не свідчить, що проект радою буде затверджено, а тому зазначена постанова є передчасною.
Задовольняючи вимоги заяви про стягнення витрат на профейну правничу допомогу суд першої інстанції виходив з того, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Судом першої інстанції встановлено співмірність надання професійної правничої допомоги та вартість викнаних робіт, як наслідок суд дійшов висновку про стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 5000 грн. 
В апеляційній скарзі Маловисківський відділ державної виконавчої служби у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерста юстиції (м. Дніпро) просить ухвалу Маловисківського районного суду Кіровоградської області 21 липня 2022 року скасувати і постановити нову ухвалу якою відмовити в задоволенні скарги в повному обсязі. 
Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвала суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, у зв`язку з неповнотою встановлення обставин, які мають значення для справи.
В апеляційній скарзі зазначено, що з метою своєчасного виконання судового рішення заступником начальника було прийнято в телефонному режимі повідомити сільського голову про зобов`язання виділити в натурі (на місцевості ) ОСОБА_1 земельної ділянки на території Злинської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області у розмірі 0,4 га умовних кадастрових гектарів, останній повідомив, що рішення про зобов`язання Злинської сільської ради виділити ОСОБА_1 земельну ділянку виконано добровільно в повному обсязі. 
03.05.2022 на електрону адресу відділу надійшло рішення Злинської сільської ради № 979 від 21.01.2022 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 
16.05.2022 заступником начальника Маловисківського відділу державної виконавчої служби у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерста юстиції (м. Дніпро) було відкрито виконавче провадження та в зв`язку з повним фактичним виконанням судового рішення було закрито виконавче провадження.
В апеляційній скарзі також зазначено, що ОСОБА_1 не було дотримано процедури подання до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та отримання технічної документації на земельну ділянку та отримання витягу з ДЗК для звернення до відповідної сільської ради з заявою про затвердження технічної документації на відповідну земельну ділянку. 
Крім того, скаржник вважає, що представником скаржника не додано жодного документального підтвердження витрат понесених ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу.
Від адвоката Усатенка В.С., який представляє інтереси ОСОБА_1 , надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Маловисківського районного суду Кіровоградської області 21 липня 2022 року без змін та стягнути з Маловисківського відділу державної виконавчої служби у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерста юстиції (м. Дніпро) на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 грн.
Учасники справи в судове засідання апеляційного суду не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень з судовими повістками.
Від адвоката Усатенка В.С., який представляє інтереси ОСОБА_1 , надійшла заява про розгляд справи без його участі.
Відповідно до положень частини першої статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.
Оскільки учасники справи про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, суд вирішив розглядати справу без їх участі, що відповідає положенням ст. 372 ЦПК України.
За змістом ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Враховуючи, що учасники справи в судове засідання, призначене на 10 годину 30 хвилин 03 листопада 2022 року, не з`явились, датою ухвалення рішення є дата складення повного тексту.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення у встановлених статтею 367 ЦПК України межах, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 23.12.2021 у справі № 392/576/21 зобов`язано Злинську сільську раду Маловисківського району Кіровоградської області виділити у натурі (на місцевості) ОСОБА_1 земельну ділянку на території Злинської сільської ради у розмірах 4,10 умовних кадастрових гектарів.
На виконання вказаного рішення суду виданий виконавчий лист від 01.02.2022 № 392/576/21, який для примусового виконання поданий до Маловисківського відділу державної виконавчої служби у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерста юстиції (м. Дніпро).
Постановою Маловисківського ВДВС від 16.05.2022 відкрито виконавче провадження № 68869077. Постановою Маловисківського ВДВС від 16.05.2022 виконавче провадження закінчено відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.
Приписами ст. 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Згідно зі ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.
Розділом VII ЦПК України унормований судовий контроль за виконаннями рішень.
Згідно зі ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутись до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах.
Так, відповідно до ст. 447 ЦПК, ч. 1 ст. 19, ч. 1 ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження» право на оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК, мають сторони виконавчого провадження, якщо вважають, що порушено їх права чи свободи.
Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно із ч. 1, 2 ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).
Відтак, ЦПК України регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю за виконанням судових рішень виключно шляхом розгляду скарг на дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця та за результатами розгляду, у разі встановлення обґрунтованості скарги, постановлення ухвали, якою поновлюється порушене право заявника, шляхом визнання оскаржуваного рішення, дії чи бездіяльності неправомірними і зобов`язання державного виконавця або іншої посадової особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення.
В ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» вказано, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".
Згідно вимог ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, визначені Законом України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)».
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради.
Особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості).
Земельна частка (пай) виділяється її власнику в натурі (на місцевості), як правило, однією земельною ділянкою. За бажанням власника земельної частки (паю) йому можуть бути виділені в натурі (на місцевості) дві земельні ділянки з різним складом сільськогосподарських угідь (рілля, багаторічні насадження, сінокоси або пасовища).
Статтею 5 Закону України «Про порядок виділення внатурі (намісцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» визначено, що сільські, селищні, міські ради в межах їх повноважень щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості): розглядають заяви власників земельних часток (паїв) щодо виділення їм внатурі (на місцевості) земельних ділянок;  приймають рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості);  уточняють списки осіб, які мають право на земельну частку (пай);  уточняють місце розташування, межі і площі сільськогосподарських угідь, які підлягають розподілу між власниками земельних часток (паїв);  укладають із землевпорядними організаціями договори на виконання робіт із землеустрою щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) та виготовлення відповідної документації із землеустрою, якщо такі роботи виконуються за рахунок місцевого бюджету;  сприяють в укладанні договорів на виконання землевпорядними організаціями робіт із землеустрою щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості), якщо такі роботи виконуються за рахунок осіб, які мають право на земельну частку (пай), або за рахунок коштів підприємств, установ та організацій, що орендують земельні частки (паї), проектів технічної допомоги тощо;  надають землевпорядним організаціям уточнені списки осіб, які мають право на земельну частку (пай);  розглядають та погоджують проекти землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв);  організовують проведення розподілу земельних ділянок між особами, які мають право на виділення їм земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) та земель, що залишилися у колективній власності, в порядку, визначеному цим Законом;  оформляють матеріали обміну земельними частками (паями), проведеного за бажанням їх власників до моменту державної реєстрації права власності на земельну ділянку.
Відповідно до ч. 1 ст. 122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.
Відповідно до висновку викладеного в постанові від 15.09.2021 Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 740/4635/16-а, адміністративне провадження № К/9901/43117/18 (ЄДРСРУ № 99657940) дозвіл і проект землеустрою, розроблений на його підставі, є стадіями єдиного процесу надання земельної ділянки у власність чи користування. Передача (надання) земельної ділянки у власність відповідно до статті 118 ЗК України є завершальним етапом визначеної процедури безоплатної приватизації земельних ділянок.
При цьому, отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність.
Таку правову позицію висловлено також у постанові Верховного Суду України від 13.12.2016 у справі № 815/5987/14 та постановах Верховного Суду від 27.02.2018 у справі № 545/808/17, від 22.02.2019 у справі № 813/1631/14.
Як слідує з приписів статті 79-1 ЗК України, метою надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок є формування земельної ділянки, яке полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється, зокрема, у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.
Отже, надання дозволу на розробку проекту землеустрою має на меті лише формування земельної ділянки як окремого об`єкта. При цьому, не суттєво за чиїм замовленням такий проект буде розроблено. Закон не виключає ситуації, коли проекти одночасно розробляються різними замовниками.
Під час розробки проекту, серед іншого, визначаються (узгоджуються) її межі та з`ясовується наявність правових та фактичних перешкод для надання її у власність, зокрема спірність прав щодо ділянки. Ці обставини повинні враховуватися органом, що розпоряджається землями, під час затвердження проекту та надання земельної ділянки у власність, а не на стадії надання дозволу на розробку проекту землеустрою.
Надання дозволу на розробку проекту відведення не свідчить, що проект радою буде затверджено. Якщо буде виявлено обставини, що за законом є підставами для відмови у затвердженні проекту, рада може відмовити.
Матеріалами справи підтверджується, що рішенням Злинської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області № 979 від 21 січня 2022 року на виконання рішення Маловисківського районного суду, надати ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою, щодо відведення у власність земельної ділянки у розмірі 4,10 га умовних кадастрових гектарів сільськогосподарського призначення комунальної власності на території Злинської сільської ради Новоукраїнського району Кірвооградської області із цільовим призначеннм для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно з графічних матеріалів надано дозвіл н арозробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у вдасність гр. ОСОБА_1 (а. с. 20).
Постановою ВП № 68869077 від 16.05.2022 заступника начальника Маловисківського відділу державної виконавчої служби у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерста юстиції (м. Дніпро) Драган Н.М. відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 392/576/21 виданого 01.02.2022 (а.с. 22). 
Постановою ВП № 68869077 від 16.05.2022 заступника начальника Маловисківського відділу державної виконавчої служби у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерста юстиції (м. Дніпро) Драган Н.М. закінчене виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 392/576/21 виданого 01.02.2022, посилаючись на рішенням Злинської сільської радт Новоукраїнського району Кіровоградської області № 979 від 21 січня 2022 року (а.с. 24). 
Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що заступник начальника Маловисківського відділу державної виконавчої служби у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Драган Н.М., передчасно винесла постанову від 16.05.2022 про закриття виконавчого провадження № 68869077, оскільки рішенням сесії Злинської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області № 979 від 21.01.2022 надано ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у його власність, що є однією зі стадій єдиного процесу дій надання земельної ділянки у власність та не свідчить, що проект радою буде затверджено, а тому зазначена постанова є протиправною та підлягає скасуванню.
Не заслуговують на увагу суду доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не було дотримано процедури подання до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, отримання технічної документації на земельну ділянку та отримання витягу з ДЗК для звернення до відповідної сільської ради з заявою про затвердження технічної документації на відповідну земельну ділянку, з огляду на те, що вказані обставини не можуть бути безумовною обставиною для винесення постанови про закінчення виконавчого провадження, у зв`язку з фактичним виконанням рішення суду.
Кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, визначених законом, держава забезпечує надання професійної правничої допомоги безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав та особи, яка надає правничу допомогу. Для надання професійної правничої допомоги діє адвокатура. Забезпечення права на захист від кримінального обвинувачення та представництво в суді здійснюються адвокатом,  за винятком випадків, установлених законом. Витрати учасників судового процесу на професійну правничу допомогу відшкодовуються в порядку, визначеному законом (стаття 10 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року).
Пунктом 2 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» визначено, що адвокатська діяльність -  це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Відповідності до статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Визначення договору про надання правової допомоги містяться в статті 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», згідно  з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку,  що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Згідно п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на коритсть якої ухвалене судове рішення. 
Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. 
Згідно з ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказі, проведення огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. 
Відповідно до ч. 1 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. 
Відповідно до частини першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості,                     що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно   з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно п. 1 п. 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує; чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. 
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У постанові по справі № 755/9215/15-ц Великою Палатою Верховного Суду, зроблено висновок, згідно якого ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Аналогічні критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст.41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Матеріалами справи підтверджується понесені ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу, надано суду першої інстанції ордер на надання правничої (правової) допомоги адвокатом Усатенко В.Ю. (а.с. 12), договір про надання професійної правничої допомоги від 19.04.2022, згідно п.4.1 якого розмір, порядок обчислення гонорару (фіксований розмі, погодинна оплата) підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати визначаються додатковою угодою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу, в тому числі гонорару адвоката складається детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійсненим ним витрат, необхідних для надання правнитчої правової допомоги (а.с.57). 
Відповідно до додаткової угоди від 20.07.2022 до договору про надання професійної правничої допомоги від 19.04.2022 загальна вартість професійної правничої правової допомоги, наданої відповідачу адвокатом Усатенко В.Ю., складає 5000 грн, яка включає в себе розмір гонорару за надання консультацій, складання заяв по суті справи, складення заяв з процесуальних витань, збір доказів, тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються погодинно згідно з розрахунком і становить 2500 грн, та розмір гонорару за представництво клієнта в суді є фіксованим та становить 2500 грн (а.с.58).
При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності).
Таким чином, суд прийшов до обгрунтованого висновку, що понесені позивачем витрати пов`язані з наданням професійної правничої допомоги слід покласти на відповідача в розмірі 5000 грн. 
Крім того, суд першої інстанції вказав, шо обов`язок доведення неспівмірності та необґрунтованості витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, якого заявлено не було під час розгляду справи.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду, висловленої в постанові від 08.04.2021 року по справі № 922/2321/20, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.
З огляду на зазначене, безпідставними є посилання в апеляційній скарзі на те, що представником скаржника не додано жодного документального підтвердження витрат понесених ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVINANDOTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.
Оскільки суд першої інстанції ухвалив в судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу без змін. 
Щодо заявленого у відзиві на апеляційну скаргу клопотання представника відповідача про стягнення з Маловисківського відділу державної виконавчої служби у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) на користь ОСОБА_1 судових витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з наступного.
Відповідно до положень частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. 
Згідно з пунктом 1 частини третьої ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.
Згідно з положеннями частин першої - п`ятої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків  тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Суду при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу необхідно надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких відповідач має заперечення.
Разом з тим, суд, приймаючи до уваги положення частини третьої статті 141 ЦПК України, має враховувати чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру та приймати до уваги конкретні обставини справи.
Аналогічні висновки викладені у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суд від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).
Верховний Суд у постанові від 24.11.2020 у справі № 911/4242/15, зазначив, що проти розміру витрат на правничу допомогу має заперечувати обов`язково інша сторона і якщо вона не заперечує, то у суду відсутні підстави надавати оцінку кількості часу, витраченому адвокатом на виконання робіт.
Крім того, Верховний Суд в додатковій постанові від 19 липня 2021 року у справі № 910/16803/19 зазначив, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 Цивільного кодексу України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України.
В якості підтвердження понесених заявником витрат на професійну правничу допомогу надано ордер на надання правничої (правової) допомоги ОСОБА_1 в Кропивницькому апеляційному суді адвокатом Усатенко В. Ю. (а.с. 93), договір про надання професійної правничої допомоги від 19.04.2022, згідно п.4.1 якого розмір, порядок обчислення гонорару (фіксований розмі, погодинна оплата) підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати визначаються додатковою угодою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу, в тому числі гонорару адвоката складається детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійсненим ним витрат, необхідних для надання правнитчої правової допомоги (а. с. 57). 
Згідно додаткової угоди від 19.10.2022 до договору про надання професійної правничої допомоги від 19.04.2022 загальна вартість професійної правничої правової допомоги, наданої відповідачу адвокатом Усатенко В.Ю., складає 5000 грн, яка включає в себе розмір гонорару за надання консультацій, складання заяв по суті справи, складення заяв з процесуальних витань, збір доказів, тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються погодинно згідно з розрахунком і становить 2500 грн, та розмір гонорару за представництво клієнта в суді є фіксованим та становить 2500 ргн (а.с.58) .
Відповідно до розрахунку від 19.10.2022 до договору про надання професійної правничої допомоги від 19.04.2022 загальна вартість правової допомоги, наданої ОСОБА_1 адвокатом Усатенко В.Ю., складає 5000 грн, яка включає в себе в погодинному розрізі: 3 год. – опрацювання адвокатом апеляційної скарги Маловисківського відділу державної виконавчої служби у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) на ухвалу Маловисківського районного сду Кірвооградської області від 21.07.2022 по спарві № 392/582/22 та складання відзиву на апеляцій скаргу від імені ОСОБА_1 вартість 2500 грн, фіксована вартість - 2500 грн за представництво адвокатом інтересів ОСОБА_1 в судових засіданнях Кропивницького апеляційного суду по спарві № 392/582/22 (а.с.137).
Згідно акту приймання – передачі від 19.10.2022 до договору про надання професійної правничої допомоги 19.04.2022, адвокатське обєднання «Усатенко і Усатенко» і ОСОБА_1 уколали даний акт приймання - передачі про те, що адвокатське обєднання виконало взяті на себе зобов`язання по наданню професійної допомоги, аклієнт прийняв виконаня на суму 5000 грн і зауважень не має (а.с.138).
Враховуючи, що апеляційна скарга Маловисківського відділу державної виконавчої служби у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) підлягає залишенню без задоволення, а ухвала Маловисківського районного суду Кіровоградської області 21 липня 2022 року без змін, а також складність справи, витрачений час та обсяг виконаних адвокатом робіт і послуг, враховуючи принципи розумності та співмірності, надані представником заявника докази понесення витрат, заява представника ОСОБА_1 про стягнення понесених судових витрат підлягає задоволенню, зокрема, з Маловисківського відділу державної виконавчої служби у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 5000 грн витрат на професійну правничу допомогу.
       Керуючись ст. ст. 374, 375, 376, 381-384 ЦПК України, суд 

П О С Т А Н О В И В :

       Апеляційну скаргу Маловисківського відділу державної виконавчої служби у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) залишити без задоволення, а ухвалу Маловисківського районного суду Кіровоградської області 21 липня 2022 року без змін.
Стягнути з Маловисківського відділу державної виконавчої служби у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (код ЄДРПОУ 34659409) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) 5 000 (п`ять тисяч) грн витрат на професійну правничу допомогу.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках передбачених ст. 389 ЦПК України.        
       
Головуючий суддя                                                  С. І. Мурашко 

Судді                                                                  О. Л. Карпенко

О. І. Чельник