УХВАЛА

14 грудня 2022 року  
м. Київ

справа №380/18554/21
адміністративне провадження №К/990/27995/22
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Мацедонської В.Е., 
суддів - Кашпур О.В., Шевцової Н.В., 
перевіривши касаційну скаргу Львівської митниці
на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25 травня 2022 року
та  постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08 вересня 2022 року
у справі №380/18554/21 за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Львівської митниці, в якому просив визнати протиправним і скасувати:
- наказ відповідача «Про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 » від 19.10.2021 № 490-о (далі - Наказ №490-о);
- наказ «Про проведення розрахунку з ОСОБА_1 » від 21.10.2021 № 496-о (далі - Наказ №496-о);
- поновити позивача на посаді державного інспектора оперативного відділу управління боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Митниці (далі - Посада) з 22.10.2021;
- стягнути з Митниці на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з дня звільнення по день винесення рішення судом першої інстанції.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 25 травня 2022 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08 вересня 2022 року, позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано наказ Львівської митниці Державної митної служби України №490-о від 19.10.2021 «Про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 ».
Визнано протиправним та скасовано наказ Львівської митниці Державної митної служби України №496-о від 21.10.2021 «Про проведення розрахунку з ОСОБА_1 ».
Поновлено ОСОБА_1 на посаді державного інспектора оперативного відділу управління боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Львівської митниці Державної митної служби України з 22.10.2021.
Стягнуто з Львівської митниці Державної митної служби України на користь ОСОБА_1 125935 (сто двадцять п`ять тисяч дев`ятсот тридцять п`ять) гривень 51 коп. середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Не погоджуючись із такими рішеннями судів попередніх інстанцій, Львівська митниця звернулась до Верховного Суду із касаційною скаргою.
Ухвалою Верховного Суду від 02 листопада 2022 року касаційну скаргу залишено без руху з підстав несплати судового збору за подання касаційної скарги.
Надано скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії ухвали, для усунення недоліків касаційної скарги, які зазначені в мотивувальній частині ухвали.
Ухвалою Верховного Суду від 01 грудня 2022 року відмовлено Львівській митниці у задоволені клопотання про відстрочення сплати судового збору, продовжено Львівській митниці строк для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених в ухвалі Верховного Суду від 02 листопада 2022 року терміном десять днів з дня вручення копії цієї ухвали.
07 грудня 2022 року до Верховного Суду через систему "Електронний суд" від скаржника надійшла заява про усунення недоліків касаційної скарги та копія платіжного доручення №321 від 06 грудня 2022 року про сплату судового збору з урахуванням положень ч. 3 статті 4 Закону України «Про судовий збір».
Таким чином, особою, що подала касаційну скаргу, були усунуті недоліки касаційної скарги, які були зазначені в ухвалі Верховного Суду від 02 листопада 2022 року, що дає змогу вирішити питання про відкриття або відмову у відкритті касаційного провадження.
Перевіривши матеріали касаційної скарги, Суд зазначає таке.
Відповідно до частини першої  статті 328 КАС України    учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Водночас, пунктом 2 частини п`ятої    статті 328 КАС України  передбачено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього    Кодексу    розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього  Кодексу  позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Своєю чергою, за змістом пункту 1 частини 6  статті 12 КАС України  для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні  Закону України "Про запобігання корупції" займають відповідальне та особливо відповідальне становище.
Посада публічної служби, яку обіймав позивач та у зв`язку з перебуванням на якій виник цей спір, не належить до службових осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище в розумінні  Закону України "Про запобігання корупції".
Враховуючи, що дана справа є справою незначної складності, для можливості відкриття касаційного провадження процесуальним законом передбачено необхідність обґрунтувати наявність підстав для розгляду цієї касаційної скарги про наявність одного з випадків, визначених підпунктами "а-г" пункту 2 частини п`ятої  статті 328 КАС України  та обґрунтувати посилання на конкретний підпункт.
Водночас, в касаційній скарзі відповідач зазначає, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики, оскільки судами по суті обмежено право роботодавця звільнити працівника, яким не виконується завдання на випробувальний термін, яке із врахуванням його змісту, одночасно можливо кваліфікувати як дисциплінарний проступок.
Крім того, наразі в апеляційних судах перебуває певна кількість справ з аналогічний предметом спору.
Таким чином, оскаржуючи судові рішення у  справі незначної складності, відповідач у касаційній скарзі наводить підстави, передбачені підпунктом а) пункту 2 частини п`ятої  статті 328 КАС України, за яких оскаржувані судові рішення підлягають перегляду в касаційному порядку, що є передумовою для перевірки вмотивованості підстав, передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України.
Згідно з пунктом 4 частини другої    статті 330 КАС України    у касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених)    статтею 328 цього Кодексу    підстави (підстав).
Обґрунтовуючи касаційну скаргу, відповідач, посилаючись на пункт 1 частини четвертої  статі 328 КАС України, зазначає, що судом апеляційної інстанції ухвалено судове рішення без урахування висновків Верховного Суду, які викладено в;
- постановах від 22 квітня 2020 року у справі №2140/1369/18 та 16 жовтня 2020 року у справі №489/548/17 щодо застосування пункту 2 частини 1 статті 87 Закону України "Про державну службу";
- постанові від 22 січня 2020 року у справі №823/3540/14, а саме, що керівнику надано право самостійно вирішувати питання відповідності працівника займаній посаді та приймати рішення за наслідками випробування працівника, що й відповідає меті встановлення такого випробування.
Крім цього, скаржник зазначає, що підставою касаційного провадження у цій справі є пункт 4 частини четвертої  статті 328 КАС України із посилання на пункт 1 частини другої  статті 353 КАС України, а саме, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини четвертої статті 328 КАС України.
Проаналізувавши доводи касаційної скарги щодо підстав касаційного оскарження, визначених статтею 328 КАС України, суд дійшов висновку про необхідність відкриття касаційного провадження у цій справі, оскільки вказані скаржником доводи є достатньо обґрунтованими та потребують перевірки.
Суд дійшов висновку про необхідність відкриття касаційного провадження у цій справі на підставі пунктів 1 та 4 частини 4 статті 328 КАС України,  а також на підставі підпункту а) пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
Керуючись статтями 328-330, 334, 335, 338 КАС України, -
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Львівської митниці на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25 травня 2022 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08 вересня 2022 року у справі №380/18554/21.
Витребувати із Львівського окружного адміністративного суду справу №380/18554/21.
Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.
Встановити десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                      В. Е. Мацедонська 

Судді                                                                                                           О. В. Кашпур

                                                                                                                    Н. В. Шевцова